Справа № 439/1744/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Рахімової О.В.,
за участі секретаря судового засідання Скорик І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , ТзОВ «Галицькі Лани» про визначення укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди в нового орендаря,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Західна Агровиробнича компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ТОВ «Галицькі Лани», про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 31.10.2017 року ТОВ «Прогрес-Плюс» уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 1,3674 га, кадастровий номер 4620387000:03:009:0039, яка розташована на території Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області.
У зв`язку із закінченням 30 серпня 2025 строку дії договору, на виконання п. 6.2. Договору оренди позивачем 05 травня 2025 року спрямовано відповідачу лист повідомлення вих. № 3078 про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 31 жовтня 2017 року вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача.
До цього листа додано два оригінальних примірника додаткової угоди про продовження дії договору, підписані зі сторони орендаря (трек-номер відправлення 0505296344570). Відповідач отримав 10 травня 2025 отримав вищезазначене повідомлення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк. Таким чином, позивач (Орендар) скористався своїм переважним правом на поновлення договору та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Позивач наголошує, що орендар належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. На підтвердження належного виконання умов договору оренди з боку орендаря надано платіжні інструкції, які підтверджують своєчасну та в повному обсязі виплату орендної плати за 2020-2024 роки. 
Таким, чином, позивач вважає поновленим договір оренди землі № б/н від 31 жовтня 2017 року на підставі частини п`ятої та шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Переважне право Орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Позивач стверджує, що 05 травня 2025 року між ОСОБА_1 (Орендодавець, Відповідач-1) та ТОВ «Галицькі Лани» (Орендар, Відповідач-2) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 4620387000:03:009:0039 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, укладенням вищезазначеного договору відповідачі порушили переважне право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4620387000:03:009:0039 на новий строк.

З урахуванням викладеного просить: Визнати укладеною додаткову угоду № б/н до договору оренди землі №б/н від 31.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 , в наступній редакції викладеній у позовній заяві; Визнати відсутнім право оренди ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЛИЦЬКІ ЛАНИ" на земельну ділянку з кадастровим номером 4620387000:03:009:0039, площею 1,3674 га. Скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,3674 га, кадастровий номер 4620387000:03:009:0039, номер запису про інше речове право 58435864.

Представник відповідача ТОВ «Галицькі Лани» 06.10.2025 подав відзив. У відзиві вказує, що з викладеними у позовній заяві обставинами, а також з правовою оцінкою обставин, відповідачі не погоджуються і заперечують. Заперечення проти позову мотивує наступним.
31 жовтня 2017 року між ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" (Позивач) і ОСОБА_1 (Відповідач1) було укладено договір оренди землі (без номеру). Даний договір оренди був укладений терміном на 7 (сім) років, і який закінчився 31 жовтня 2024 року. Оскільки пунктом 14.1 Розділу XIV. Прикінцеві положення, згадуваного Договору, чітко визначено: Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.
Пунктом 2 статті 631 Цивільного кодексу України (в редакції від 19.07.2017, чинній на час підписання договору) визначено, що: Договір набирає чинності з моменту його укладення. Пункт 1 статті 254 Цивільного кодексу України вказує на наступне: Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Представник зазначає, що в даному контексті дуже важливо розуміти всі істотні умови договору оренди землі, на яких базується право оренди. Однією із таких умов є строк дії договору оренди. Речове право, в тому числі й право оренди, виникає після його державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До такого висновку можна дійти, проаналізувавши положення, закріплені в пункті 1 частини першої статті 2 та частині другій статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також статті 182 та 334 Цивільного кодексу України. Потрібно одразу зауважити, що строк дії договору оренди землі нерозривно пов`язаний зі строком права оренди. Облік строку дії договору оренди землі починається одразу після його укладення, а отже і право оренди припиняється одночасно із закінченням строку дії договору оренди землі, незалежно від того, коли право оренди було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Водночас строк дії договору оренди землі може бути змінений або поновлений, або, взагалі, договір оренди землі може бути укладений на новий строк. Так, для зміни строку дії договору оренди землі потрібно укласти окремий договір. Проте, потрібно пам`ятати, що в такий спосіб можна вносити зміни щодо строку дії основного договору, а не поновлювати його. Також потрібно пам`ятати, що внести зміни можна тільки до договору оренди землі, який ще не припинив свою дію через сплив строку, на який його укладено.
Представник відповідача наголошує, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк відрізняється від поновлення договору оренди землі наявною необхідністю вчинення сторонами договору активних дій з укладення нового договору. З боку орендаря необхідним є належне виконання умов основного договору оренди, а також завчасне повідомлення власника земельної ділянки про намір укласти його на новий строк (щонайменше за місяць до закінчення строку дії договору, і як вбачається з матеріалів справи таке повідомлення було надіслане відповідачу тільки 05.05.2025 року - більше як через 6 (шість) місяців після закінчення договору оренди, а не за місяць до його закінчення - як цього вимагає закон). До такого повідомлення обов`язково додається проєкт нового договору оренди землі, умови якого можуть відрізнятись від умов основного договору. Такий проєкт бажано долучати у двох екземплярах. Власник землі, в свою чергу, має право укласти такий договір оренди землі або направити свої зустрічні пропозиції щодо істотних умов договору оренди землі, або відмовитись від укладення договору оренди землі на новий строк, або може взагалі проігнорувати таке повідомлення.
У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Підсумовуючи вищезазначене, в умовах сучасності потрібно чітко відрізняти момент початку та закінчення дії строку договору оренди від моменту виникнення та припинення права оренди. Право оренди виникає з моменту його державної реєстрації, а облік строку дії договору оренди починається з моменту його укладення. Проте, право оренди припиняється у зв`язку зі спливом строку, на який було укладено договір оренди.
Стосовно того, щоб визнати відсутнім у відповідача ТОВ "ГАЛИЦЬКІ ЛАНИ" права оренди земельної ділянки площею 1,3674 га, кадастровий номер 4620387000:03:009:0039, яка розташована на території Суховільської сільської ради Бродівського району Львівської області, представник стверджує, що договір оренди землі, який був укладений 31 жовтня 2017 року між ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" (Позивач) і ОСОБА_1 (Відповідач1) закінчився 31 жовтня 2024 року, між ТОВ "ГАЛИЦЬКІ ЛАНИ" та ОСОБА_1 05.02.2025 року було укладено Договір оренди землі, терміном на 10 років, а також 06.02.2025 року було зареєстровано інше речове право (право оренди земельної ділянки, номер запису - 58435864).
А тому, враховуючи вищенаведене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у справі № 439/1744/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ" до ОСОБА_1 та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛИЦЬКІ ЛАНИ" про визнання відсутності права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки - в повному обсязі.

Також, 24.10.2025 року відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення проти позову, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ" до ОСОБА_1 та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛИЦЬКІ ЛАНИ" про визнання відсутності права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки - в повному обсязі.
05.02.2026 року представником відповідача ТОВ «Галицькі Лани» адвокатом Онищуком Т.Н. подано додаткові пояснення, в яких наголошує, що строк дії спірного договору оренди земельної ділянки № б/н від 31.10.2017, закінчився 31.10.2024 року. Позивач не скористався переважним правом поновлення його на новий строк, оскільки у встановлений п.п.3.2, 6.2 даного договору термін (не пізніше 31.09.2024 року) не звернувся до орендодавця із відповідним повідомленням про намір продовження договору оренди.
А тому, враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.
Ухвалою судді від 08.09.2025 року позовну заяву залишено без руху. 15.09.2025 року усунуто недоліки.
Ухвалою судді від 18.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 05.02.2026 року відмовлено узадоволенні клопотання представника позивача Русина Юрія Юрійовича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна Агровиробнича Компанія» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицькі Лани» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №456/252/22 (провадження №14-75цс25).
Ухвалою суду від 05.02.2026 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Галицькі Лани» про витребування оригіналів письмових документів. 
05.02.2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначити справу до відкритого судового засідання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Представник відповідача ТОВ «Галицькі Лани» адвокат Онищук Т.Н. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.
На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов такого висновку.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка з кадастровим номером 4620387000:03:009:0039, площа земельної ділянки 1.3674 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 46274103 від 26.10.2015 року.
31 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» (Орендар) було укладено Договір оренди землі, за яким Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 4620387000:03:009:0039, площею 1,3674 га.
Відповідно до п. 3.1. Договору оренди землі, договір укладено на 7 років. В будь якому випадку даний договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту збору врожаю Орендарем.
Відповідно до п.3.2. Договору оренди, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу 136129473від 31.08.2018 в державному реєстрі зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим № 4620387000:03:009:0039, площа земельної ділянки 1,3674 га. Строк дії - договір укладено строком на 7 років. Зазначені відомості про суб`єкта іншого речового права: ТОВ «Західна Агровиробнича Комавнія». Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 
У зв`язку із закінченням 30 серпня 2025 строку дії Договору, на виконання п. 6.2. Договору оренди позивачем 05 травня 2025 року спрямовано Відповідачу лист повідомлення вих. № 3078 про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 31 жовтня 2017 року вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача.

У Додатковій угоді № бн до Договору оренди землі № бн від 31.10.2017, позивач пропонував відповідачу змінити умови договору, а саме: 1.Сторони домовилися: 1.1. Доповнити розділ ____. «Строк дії Договору»: «_____. Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього Договору Сторони не мають та ними не направлялися.» 1.2. Доповнити розділ ___ «Умови використання земельної ділянки»: «_____.Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається. Сторона даного Договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення цього Договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення Договору не пізніше, ніж за 1 (один) місяць (якщо інший більший строк, не буде передбачений законодавством) до дати закінчення строку дії Договору, з одночасним відправленням іншій Стороні за Договором повідомлення про подання заяви про виключення з ДРРПНМ відомостей про поновлення Договору.» 1.3. Доповнити розділ _____ «Прикінцеві положення» положеннями наступного змісту: «_____. Сторони домовилися, що для комунікації з приводу виконання умов Договору, Орендар використовує усі можливі засоби зв`язку, в тому числі: - направлення рекомендованих листів з повідомленнями на адресу Орендодавця, вказану у реквізитах даного Договору; - повідомлення Орендодавця за номером телефону , вказаним ним у цьому Договорі (усно, текстові/голосові повідомлення у будь-який доступний спосіб); - направлення листів/повідомлень на адресу електронної пошти Орендодавця. При цьому, офіційною адресою електронної пошти Орендодавця є: email:__; офіційною електронною адресою електронної пошти Орендаря є: e-mail:_ zakhidna-ahro-collc@ulf.com.ua. Сторони погодилися, що у випадку відсутності зв`язку з Орендодавцем та неможливістю повідомити його про виконання даного Договору способами, зазначеними у цьому пункті Договору, Орендар має право публікувати інформацію, оголошення та ін. повідомлення щодо виконання даного Договору на своєму сайті: https://www.ulf.com.ua та такий спосіб повідомлення Орендодавця вважається достатнім.»

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним Кодексом України (далі ЗК України) та загальними нормами Цивільного Кодексу України (далі ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина 1 ст. 16 ЦК України , визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Частиною 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.
За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Положеннями ст.16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що  укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
В силу вимог ч.1-3 та ч. 5-6ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.
Законом України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно із ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі»  строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.
За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України«Про оренду землі». 
Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті).
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті).
Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України.
Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин.
При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Судувід 30.06.2025 у справі № 604/617/24,від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18.
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.
Щодо дотримання ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» процедури повідомлення орендодавця про намір реалізувати переважне право орендаря, суд звертає увагу на таке.
У даній справі, до закінчення строку дії договору оренди, ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» листом повідомило ОСОБА_1 про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.
Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідно щоб орендар належно виконував його обов`язки за цим договором. 
Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, крім іншого, свобода договору.
Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ст.203 ч.3 ЦК України).
Аналізуючи вищевказане, суд дійшов переконання, що для реалізації переважного права необхідна наявність двох складових в їх сукупності - дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі»  договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
За змістом частин першої та другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною першою статті 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (частина друга та третя цієї ж статті).
Залежно від моменту виникнення прав та обов`язків у сторін договору виділяють консенсуальні та реальні договори.
Консенсуальний договір - це договір, у якому права та обов`язки виникають з моменту досягнення між сторонами згоди за усіма істотними умовами [момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту)], і саме з цього моменту такі договори вважаються укладеними та набувають юридичного значення. Схожі висновки викладені у підпункті 8.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 910/10784/16, постановах КЦС ВС від 12.06.2019 у справі № 2-6315/11 та від 23.11.2022 у справі № 757/63756/18, а також пунктах 71, 72 постанови КГС ВС від 19.09.2019 у справі № 924/831/17.
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частини перша та друга статті 792 ЦК України).
Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно Договору, за умовами якого ОСОБА_1 (орендодавець) зобов`язалась передати позивачу (орендарю) в строкове платне користування Земельну ділянку, до них застосовуються положення ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час укладення Договору), якою визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
З наведеного визначення слідує, що договір оренди землі є консенсуальним договором (орендодавець зобов`язаний передати орендареві земельну ділянку), який встановлює такі права сторін у зобов`язальних правовідносинах: для орендаря - право вимагати передання йому у володіння та користування земельну ділянку; для орендодавця - право на оренду плату та право вимагати використання ділянки відповідно до договору і законодавства (постанови КГС ВС від 03.04.2020 у справі № 912/3294/18 та від 15.11.2022 у справі № 914/917/21).
За змістом п.1 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації. Таким чином, необхідною умовою для державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки на підставі договору є його укладення в установленому законом порядку.
У постанові від 06.03.2024 по справі № 902/1207/22 Велика Палата Верховного суду прийшла до висновку, що що договір оренди землі є консенсуальним. Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права. Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону України "Про оренду землі" імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.
Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам Закону України "Про оренду землі" зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище нормам не змінюють моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі.
Таким чином, строк дії спірного договору оренди земельної ділянки № б/н від 31.10.2017, закінчився 31.10.2024 року. Позивач не скористався переважним правом поновлення його на новий строк, оскільки у встановлений п.п.3.2, 6.2 даного договору термін (не пізніше 31.09.2024 року) не звернувся до орендодавця із відповідним повідомленням про намір продовження договору оренди.
У ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ «Західна Агровиробнича компанія».
Встановивши відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на продовження договору оренди землі, суд, врахувавши положення ст.33 Закону України «Про оренду землі», дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту. 
Водночас суд зауважує, що укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендарем не порушує переважне право ТОВ «Західна Агровиробнича компанія», оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася 31.10.2024 року.
Проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд доходить до висновку, що позивач не підтвердив наявність у нього порушеного переважного права на укладення договору оренди землі за умови доведення відсутності згоди власника земельної ділянки на продовження орендних відносин, відтак позов задоволенню не підлягає.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Оскільки суд відмовив ТОВ «Західна Агровиробнича Компанія» у позові, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
у х в а л и в:

У задоволенні позову ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , ТзОВ «Галицькі Лани» про визначення укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди в нового орендаря - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна Агровиробнича Компанія» місцезнаходження: 35601, Рівненська область, Дубенський район, місто Дубно, пров. Центральний, будинок 1, код ЄДРПОУ 41099127.

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Товариство з обмеженою «Галицькі Лани» місцезнаходження: 80600, Львівська область, Золочівський район, урочище Бригада № 3, буд. 1, код ЄДРПОУ 40670315.
Повний текст рішення складено 11 травня 2026 року.

Суддя О.В. Рахімова