КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Київ справа №320/48604/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 №24689/10-36-23-01/38158656, прийняте Головним управлінням ДПС у Київській області, про застосування штрафу щодо неподання документації із трансфертного ціноутворення за 2015 р. у сумі 167081,00 грн. (сто шістдесят сім тисяч вісімдесят одна грн. 00 коп.)
В обґрунтування позовних вимог позивач доводить відсутність зі свого боку порушення податкового законодавства щодо неподання документації з трансфертного ціноутворення за 2015 рік, тими обставинами, що ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» до червня 2022 року мало місцезнаходження у м. Лиман Донецької області та перебувало на податковому обліку в ГУ ДПС у Донецькій області, тому всю інформацію по контрольованій операції за 2015 рік було надано у письмовому вигляді безпосередньо до Слов`янської ОДП. 
Водночас, зважаючи, що в результаті військової агресії м. Лиман було місцем активних бойових дій, офісне приміщення, яке знаходиться у м. Лиман Донецької області і вся документація товариства у письмовому вигляді, що перебувала в цьому офісі знищена, на підтвердження чого відповідачу було надано Витяг в ЄРДР № 12023111310000291 від 07.02.2023 та повідомлення про втрату первинних документів, а також надано документи, які збереглись в електронному вигляді.
Враховуючи викладене позивач вважає висновки податкового органу відносно факту вчинення товариством правопорушення помилковими, відповідно податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі таких висновків є протиправним та підлягає скасуванню. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами справи.
Представником відповідача надано до суду відзив, в якому проти задоволення адміністративного позову останній заперечував та просив відмовити в його задоволенні, оскільки підприємством не було надано у відповідь на запити документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції за 2015 звітний рік, а знищення таких документів в результаті воєнних дій позивачем не доведена, тому останній вважає, що ним правомірно притягнуто до відповідальності товариство, враховуючи також, що маючи обов`язок відновити знищені документи останнім цього зроблено не було.
Одночасно із позовною заявою відповідач надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку звернення до суду із цим позовом.
Обґрунтовує відповідач своє клопотання тим, що Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №500/2486/19, серед іншого, виснувала, що строк звернення до адміністративного суду із позовною вимогою про скасування податкових повідомлень-рішень, після застосованої процедури адміністративного оскарження, становить один місяць, враховуючи, що позивачем така процедура використана, останній не дотримався процесуального строку, та звернувся до суду більш ніж через пів року, після того, як рішення про розгляд скарги було повернуто податковому органу.
Розглядаючи вказане клопотання суд зазначає наступне. 
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, станом на час виникнення спірних відносин та на момент звернення позивача до суду КАС України передбачено, що строки звернення до суду можуть бути встановлені іншими законами України та регламентовано строк звернення до суду, який передбачений відповідним законом.
Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності».
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.07.2025 у справі № 500/2276/24 також вирішувала питання визначення строку звернення до суду із позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення та за наслідками аналізу норм Податкового кодексу України у взаємозв`язку з нормами Кодексу адміністративного судочинства України виснувала, що в адміністративному судочинстві можна виділити такі строки оскарження рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень:
1) якщо платник податків не оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку - строк звернення до суду становить 6 місяців (частина друга статті 122 КАС України);
2) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке не стосується нарахування грошових зобов`язань (наприклад, блокування ПН; присвоєння ризикового статусу тощо), - строк звернення до суду становить 3 місяці (частина четверта статті 122 КАС України);
3) якщо платник податків оскаржував рішення контролюючого органу в досудовому (адміністративному) порядку, яке передбачає нарахування грошових зобов`язань (наприклад, податкове повідомлення-рішення), - строк звернення до суду становить 1 місяць (пункт 56.19 статті 56 Податкового кодексу України).
Таким чином, за сформованою судовою практикою, яка є обов`язковою для врахування, строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання за умови попереднього використання досудового порядку становить один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження. 
Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
При вирішенні питання про поновлення строку, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку до дати звернення з позовною заявою.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження рішення, дії чи бездіяльності у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.
Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.
Позивач вказує, що отримав оскаржуване ППР 02.01.2024 та оскаржив його в адміністративному порядку.
Оскільки в електронному кабінеті ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» було встановлено наявність податкового боргу, за відсутності рішення про розгляд Скарги останній, в особі свого представника, адвоката Дементьєвої Л.В. звернувся до податкового органу із адвокатським запитом, на який була надана відповідь листом, від 10.09.2024 № 27390/6/99-00-06-02-02-06.
Зі змісту листа останньому стало відомо, що його скарга була розглянута та залишена без задоволення, копію Рішення про результати розгляду скарги було долучено до відповіді, невідкладно, після встановлення всіх обставин позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Відповідачем одночасно із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду надано, витяг зі списку згрупованих відправлень № 217 від 12.03.2024 та чеку про поштове відправлення проте, ідентифікувати яка саме кореспонденція була направлена на поштову адресу ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» встановити не вбачається можливим.
Крім цього витяг зі списку згрупованих відправлень № 217 від 12.03.2024 та чек про поштове відправлення не є корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, який передбачений у якості доказів під час вирішення спірних питань, пов`язаних із належним листуванням органів ДПС із платниками податків.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивачем невідкладно (18.09.2024) надано адміністративний позов до суду, тобто без зайвих зволікань, після отримання рішення про результат розгляду Скарги, суд дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, у зв`язку із чим клопотання відповідача не підлягає задоволенню.
У відповіді на відзив позивач наголошував на обґрунтованості позовних вимог та просив задовольнити їх в повному обсязі, додатково зазначаючи, що, оскільки звіт про контрольовані операції за 2015 рік товариством був поданий 29.04.2016, то первинні документи щодо цих контрольованих операцій підприємство не зобов`язане зберігати довше, ніж до 24.04.2019.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» код ЄДРПОУ: 38158656, місцезнаходження: 61165, м. Харків, вул. Шатилова Дача, буд. 4, кім. 603, зареєстровано у якості юридичної особи з 10.04.2012, основний вид економічної діяльності за КВЕД: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, інші види: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 23.31 Виробництво керамічних плиток і плит, 23.32 Виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини, 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області. Вказані факти підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявному у матеріалах справи.
29.04.2016 ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» подало до ГУ ДФС у Донецькій області Звіт про контрольовані операції за 2015 рік (вх.№ 9276751726).
За результатами аналізу цього Звіту ГУ ДФС у Донецькій області просило товариство надати інформацію, щодо складення окремих граф додатку до звіту про контрольовані операції за 2015 рік, а саме: визначення методу встановлення відповідності умов КО принципу «витягнутої руки», який є найдоцільнішим до фактів та обставин випадку, з урахуванням критеріїв п.п. 39.3.2.1 п.п. 39.3.2 п. 39.3 ст. 39 ПК України (графа 21).
04.01.2017 Слов`янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відповідно до затвердженого плану-графіку проведення документальних перевірок та на підставі Наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 09.11.2016 № 606 було проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, за результатами якої складено Акт № 12/14-01-38158656 від 04.01.2017 «Про результати виїзної планової документальної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2015 по 30.06.2016», у висновках якого не встановлено порушень, саме податкового законодавства з питань контрольованих операцій.
4 травня 2023 року Головним управлінням ДПС у Київській області звернулось до ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» із запитом вих.№ 9311/12/10-36-23-01 про надання податкової інформації по контрольованим операціям за 2015 рік із нерезидентом ООО «Маистрейд» (Киргизстан) визначивши наступні питання, які потребують пояснень:
обґрунтування вибору методу порівняльної неконтрольованої ціни, які застосовано для визначення відповідності умов контрольованих операцій товариства за 2015 рік принципу «витягнутої руки»; 
обґрунтування вибору та інформація про зіставні операції (зіставних цін), використані у відповідності до пп. 39.5.3 п. 39.5 ст. 39 Кодексу, джерела інформації для встановлення відповідності здійснених контрольованих операцій принципу «витягнутої руки»;
розрахунку діапазону зіставних цін, який проведено під час застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни.
На означений лист підприємством була надана відповідь (вх. до ГУ ДПС від 11.07.2023 № 42302/6), в якій товариство повідомило контролюючому органу, що раніше вже надавало витребувані документи та пояснення до контролюючого органу на обліку в якому перебувало (ГУ ДПС у Донецькій області), проте надати відповідь щодо господарських операцій, які мали місце у 2015 року на запит ГУ ДПС у Київській області вих.№ 9311/12/10-36-23-01 від 04.05.2023 підприємство не має можливості, з огляду на те, що місцезнаходження ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» до червня 2022 року було у м. Лиман Краматорського району Донецької області, проте в результаті військової агресії російської федерації проти України м. Лиман фактично потрапило під бойові дії та, згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 28.10.2022, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, Лиманська міська територіальна громада розташована в районі проведення бойових дій.
При цьому вказало, що офісне приміщення у м. Лиман Донецької області і вся документація товариства, яка знаходилась у цьому приміщенні є знищеною, що підприємство підтверджує витягом з ЄРДР № 12023111310000291 від 07.02.2022, що зумовило необхідність ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» змінити своє місцезнаходження на адресу: Київська область, Фастівський р-н., територіальна громада Бишівська, «Діо Груп» садове товариство, вул. Вишневецького Дмитра, 11.
До відповіді товариство надало копію повідомлення про втрату первинних документів, витяг з ЄРДР.
11 жовтня 2023 року ГУ ДПС у Київській області, на підставі п.п. 9.4.4 п. 39.4 ст. 39, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.15 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), з метою встановлення дотримання вимог податкового законодавства в частині неподання платником податків документації з трансфертного ціноутворення за 2015 рік прийнято Наказ № 2058-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС», а також сформовано повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» № 140/10-36-23-01.
Наказ про призначення перевірки та направлення було направлено на адресу позивача листом з рекомендованим повідомленням про вручення та отримано останнім 18.10.2023, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, наявного в матеріалах справи
У відповідь на повідомлення № 140/10-36-23-01 від 11.10.2023 ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» надало наступний перелік документів: 
Договір переробки сировини № 14/09/09-1 від 21.08.2014, додаткову угоду від 31.12.2014 до Договору № 14/09/09-1 від 21.08.2014, акт виконаних робіт/наданих послуг № 90 від 31.01.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 94 від 31.01.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 201 від 28.02.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 202 від 28.02.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 327 від 31.03.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 328 від 31.03.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг з переробки давальницької сировини № 01 від 31.01.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг з переробки давальницької сировини № 01 від 28.02.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг з переробки давальницької сировини № 01 від 31.03.2015, договір переробки сировини № 15/2109-2 від 01.09.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 829 від 30.09.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг з переробки давальницької сировини № 01 від 30.09.2015, посвідчення якості в кількості 6 од., ветеринарне свідоцтво в кількості 10 од., договір транспортного експедирування № 60/14 від 13.11.2014 з додатками, акт виконаних робіт/наданих послуг № 1 від 20.01.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 2 від 30.01.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 3 від 06.02.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 4 від 26.02.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 7 від 08.04.2015, акт виконаних робіт/наданих послуг № 8 від 19.10.2015, фітосанітарний сертифікат у кількості 12 од., сертифікат про походження товару у кількості 2 од., контракт № Р/14/12-08/32 від 08.12.2014 з додатком № 1 від 13.01.2015, контракт № Р/15/03-02/06 від 02.03.2015, ВМД № 700050000/2015/000055 від 19.01.2015; ВМД № 700050000/2015/000501 від 16.03.2015; ВМД № 700050000/2015/000621 від 30.03.2015; контракт № 28/01/15-1 від 28.01.2015 зі специфікаціями, ВМД № 700050000/2015/000156 від 30.01.2015; ВМД № 700050000/2015/000201 від 05.02.2015; ВМД № 700050000/2015/000376 від 26.02.2015; ВМД № 700050000/2015/000687 від 08.04.2015; контракт № 05/10/15-1 від 05.10.2015 зі специфікацією, ВМД № 700050000/2015/002511 від 09.10.2015; Довідка № 05/17-УАК від 07.11.2017.
27 листопада 2023 року Головним управлінням ДПС у Київській області на підставі Наказу від 11.10.2023 № 2058-п, відповідно до п.п.39.4.4 п.39.4 ст.39, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.15 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» (податковий код 38158656) з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині подання платником податків документації з трансфертного ціноутворення за 2015 рік.
За результатами перевірки складено Акт від 27.11.2023 № 25683/10-36-23-01/38158656 «Про результат документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» (податковий код 38158656) з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині подання платником податків документації з трансфертного ціноутворення зав 2015 рік».
Зі змісту Акту перевірку вбачається, що на адресу, вказану в податковій звітності ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС»: вул. Дмитра Вишневецького, буд. 11, СТ «ДІО групп», тг. Бишівська, Фастівський район, Київська область, 08500, листом від 23.12.2022 № 17395/6/99-00-23-0-01-06 запит про подання документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції здійснені з компанією-нерезидентом ООО «Маистрейд» (Киргизстан), згідно з поданим звітом про КО за 2015 звітний рік, проте лист 07.01.2023 повернувся відправнику із відміткою поштового відправлення «неправильно зазначена (відсутня) адреса».
Разом із цим, лист із запитом від 23.03.2023 № 4747/6/99-00-23-02-01-06 було направлено листом з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу: 08000, Київська область, Макарівській район, смт. Макарів, вул. Дмитра Вишневецького, буд. 11, проте не отримано товариством про що у корінці рекомендованого повідомлення про вручення міститься позначка «адресат відсутній за вказаною адресою».
При цьому в Акті зазначено й про те, що ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» листом б/н, б/д (вхідний до ГУ ДПС у Київській області від 05.07.2023 № 40971/6) надано Витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 12023111310000291 від 07.02.2023 у зв`язку із надходженням 06.02.2023 повідомлення на лінію 102, що 04.06.2022, внаслідок авіаобстрілу було пошкоджено приміщення за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Дубоноса, 1 та знищено документи.
ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» відповідно до п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, листом б/н від 20.07.2023 (вх. ГУ від 21.07.2023 № 44746/6) направило до ГУ повідомлення про втрату (неможливість вивезення) первинних документів, за результатом розгляду якого контролюючим органом відмовлено ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» у застосуванні положень пп. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки подане повідомлення не відповідає вимогам .п. 69.28 п. 69, про що товариство повідомлено листом від 30.08.2023 № 45651/6/10-36-07-07.
При цьомі в Акті вказано й те, що товариством надано завірені копії документів фінансово-господарської діяльності за 2015 рік листом від 14.11.2023 (вх. ГУ від 20.11.2023 № 71174/6).
Враховуючи вищезазначене у сукупності контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог підпункту 39.4.4 п.39.4 статті 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), щодо неподання документації з трансфертного ціноутворення за 2015 рік.
Копію Акту було направлено листом з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу: «ДІО групп» садове тов-во, вул. Вишневецького Дмитра, 11, Бишів, Київська область, 08072, та отримано товариством 18.10.2023.
Позивач із висновками Акту перевірки не погодився, наддав свої заперечення.
На розгляд заперечень, які вирішено призначити до розгляду на 10 год. 30 хв. 21.12.2023 в Головному управлінні ДПС у Київській області, за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А, ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» було запрошено листом від 15.12.2023 вих. № 28872/12/10-36-23-01, який було направлено на адресу: Київська область, Фастівський р-н., м.Бишів, вул. Вишневецького Дмитра, б. 11, та отримано особисто останнім 05.09.2023, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення, наявного в матеріалах справи.
Про результати розгляду заперечень товариство було повідомлено листом від 21.12.2023 вих.№ 29015/12/10-36-23-01, в яких зазначено, що ГУ ДПС вирішено залишити висновки акту перевірки без змін, а заперечення без задоволення.
Водночас, з наявних матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС», в особі свого адвоката, Лесі Дементьєвої, звернулась до ГУ ДПС у Донецькій області із адвокатським запитом вих. № 22 від 01.12.2023, щодо здійсненої документальної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, на який ГУ ДПС у Донецькій області була надана відповідь від 07.12.2023 № 6508/6/05-99-07-01, в якій серед іншого було зазначено, що Слов`янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відповідно до затвердженого плану-графіку проведення документальних перевірок та на підставі Наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 09.11.2016 № 606 було проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, за результатами якої, зокрема, встановлено факт проведення останнім у 2015 році контрольованих операцій, при цьому, порушень в частині дотримання ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» вимог законодавства з питань своєчасності та правильності надання звіту про КО за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 перевіркою не встановлено, ППР за порушення чинного законодавства щодо здійснення КО не приймались, посадові особи ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» до відповідальності за порушення чинного законодавства щодо здійснення КО не притягувались, із одночасним повідомленням що ГУ ДПС у Донецькій області не проводились будь-які перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» щодо правильності визначення ціни у контрольованих операціях, дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» за 2015 рік.
На підставі означеного акту Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 27.12.2023 № 24689/10-36-23-01/38158656, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» застосовано штраф у розмірі 167081 грн. за порушення останнім вимог пп. 39.4.4 п. 39.4 ст. 39 ПК України в частині не надання документації з трансфертного ціноутворення – період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення – за 2015 рік. 
При цьому безпосередньо у ППР зазначено, що «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» було надано документацію фінансово-господарської діяльності за 2015 рік, проте така документація не є документацією з трансфертного ціноутворення. 
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку.
Рішенням ДПС України від 12.03.2024 № 67/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення від 27.12.2023 № 24689/10-36-23-01/38158656 залишено без змін, а Скарга без задоволення.
Рішення про результати розгляду Скарги було направлено товариству за адресою: Д. Вишневецького, буд. 11, Територіальна громада Бишівська, «Діо Груп» садове товариство, Київська область, Фастівський р-н., 08072 та вручене за довіреністю 09.05.2024, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення.
При цьому позивач зазначає, що не отримував рішення про результат розгляду скарги, проте встановив, що в його електронному кабінеті обліковано податковий борг у зв`язку з несплатою грошового зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню 27.12.2023 № 24689/10-36-23-01/38158656, тому в особі свого адвоката звернувся до ДПС України із адвокатським запитом від 05.09.2024 № 20 щодо повідомлення про стадії розгляду Скарги із надання копії рішення, якщо таке було прийнято.
У відповідь на адвокатський запит ДПС України надала відповідь від 10.09.2024 вих.№ 27390/6/99-00-06-02-02-06, в якій повідомила, що Рішення про розгляд скарги від 27.12.2023 № 24689/10-36-23-01/38158656, яким скаргу залишено без задоволення, а повідомлення-рішення без змін, було направлено на адресу товариства, яка була зазначена у скарзі листом з повідомленнями про вручення, із одночасним наданням копії Рішення, витягу зі списку згрупованих відправлень № 217 від 12.03.2024 та чеку про поштове відправлення.
За наслідком отримання рішення про результат розгляду Скарги, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктами 16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України визначено обов`язок платників податків щодо ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п.п.39.1.2 п.39.1 ст.39 Кодексу, обсяг оподатковуваного прибутку (об`єкта оподаткування), отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу «витягнутої руки», якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між недов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.
Відповідно до п.п.39.1.4 п.39.1 ст. 39 Кодексу встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» проводиться за методами, визначеними п.п.39.3 ст.39 Кодексу, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств.
Відповідно до пп.39.4.1 п.39.4 ст.39 ПК України для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.
Згідно з п.п. 39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (в редакції від 01.01.2016 р.) платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п.п.39.4.3 п.39.4 ст.39 ПК України платники податків, що здійснюють контрольовані операції, повинні вести та зберігати документацію щодо трансфертного ціноутворення.
Таким чином, згідно з вимогами пункту 39.4 статті 39 Кодексу документація з трансфертного ціноутворення є формою звітності для податкового контролю з питань трансфертного ціноутворення.
Відповідно до п.п.39.4.4 п.39.4 ст.39 ПК України (у редакції з 03.09.2023) на запит центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, платники податків протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту подають документацію з трансфертного ціноутворення щодо контрольованих операцій, зазначених у запиті. Документація з трансфертного ціноутворення подається платником податків до контролюючого органу, зазначеного у запиті.
Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу "витягнутої руки" (підпункт 39.1.1 пункт 39.1 статті 39 ПКУ).
Відповідно до підпункту 39.1.2 пункту 39.1 статті 39 ПКУ обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу "витягнутої руки", якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.
Встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" проводиться за методами, визначеними пунктом 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість (підпункт 39.1.4 пункт 39.1 статті 39 ПКУ).
Нормами ПК України передбачено строки давності та їх застосування щодо проведення перевірок та відповідно до норм пункту 102.1 статті 102 ПКУ (редакція на момент здійснення контрольованих операцій), контролюючий орган самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Вище вказана норма статті, визначає строк протягом якого контролюючий орган може реалізувати свої повноваження передбачені підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПКУ, а саме проведення перевірки та визначення сум грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 16 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII (далі-Закон № 1797-VIII,) що набрав чинності з 1 січня 2017 року, до статті 44 ПК України були внесені зміни, а саме до абзацу другого пункту 44.3 статті 44 ПКУ після слів і цифр «не менш як 1095 днів» доповнили словами і цифрами « 2555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу)».
Даним нормативно правовим документом було доповнено пункт 44.3 статті 44 ПКУ, а саме 2555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 ПКУ, що продовжує термін зберігання документації з трансфертного ціноутворення, для подальшого підтвердження дотримання платником податків принципу «витягнутої руки».
З огляду на те, що на момент внесення змін до діючого законодавства, строк зберігання документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, ще не сплив, то на дані правовідносини було розповсюджено нові строки зберігання шляхом внесення законодавцем відповідних змін в діюче законодавство.
Таким чином, внесені зміни щодо строку зберігання первинних документів та інформації TOB «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС», необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39, яких складав 1095 днів (3 роки) не закінчився на день набрання чинності Закону №1797-VIII, у зв`язку з чим платником податків документація з трансфертного ціноутворення мала зберігатись 2 555 днів.
У той же час відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ.
З 01.08.2023 завершилась дія карантину та строки передбачені статтею 102 ПКУ продовжились на ту кількість днів скільки днів діяв мораторій.
Також, пункту 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ зупиняв строки надання відповіді на запит контролюючого органу на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Для платників податків загальний строк давності (з 2015 року) для зберігання первинних документів, проведення перевірок та визначення сум грошового зобов`язання для контролюючого органу та платника податків складає 2555 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання відповідно до підпункту 102.1 статті 102 ПКУ.
Відповідно до принципу "lex posterior derogat priori" норма закону, яка набула чинності пізніше має перевагу над тією, яка набула чинності раніше. Зміна законодавства під час дії правовідносин означає, що нові норми закону починають регулювати ті відносини, які виникли або тривають після набрання цими новим нормативним актом чинності.
Так, згідно з висновками Конституційного Суду України щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).
Слід зазначити, що таке правило не повною мірою застосовується до податкових правовідносин. Так Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях погоджується з наявністю широких меж національних органів влади у регулюванні податків та зборів, якщо вони, очевидно, не позбавлені розумних підстав; суд також погоджується з можливістю ретроспективних змін до законодавства, згідно з яким, у виняткових випадках, на платників податків покладаються додаткові обов`язки по їх оплаті.
Як зазначено у рішенні у справі «N.K.M. v. Hungary» (заява № 66529/11, п. 51), оподаткування зі зворотною дією у часі може застосовуватися в основному для усунення технічних недоліків закону, зокрема, коли така міра врешті решт виправдовується міркуваннями публічного інтересу.
З огляду на викладене Відповідач правомірно врахував законодавчі зміни та поновлення строків на надання відповіді на запити податкових органів, ДПС України на адресу позивача було направлено запит згідно підпункту 39.4.4 пункту 39.4 статті 39, абзацу 3 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПКУ щодо подання документації з трансфертного ціноутворення за 2015 рік.
Позивач в позовній заяві посилається на те, що 04.01.2017 Слов`янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, за результатами якої складено Акт № 12/14-01-38158656 від 04.01.2017 «Про результати виїзної планової документальної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.05.2015 по 30.06.2016», у висновках якого не встановлено порушень, саме податкового законодавства з питань контрольованих операцій тому на той момент перевірки документи, які ще зберігалися та не знайшов порушень, відповідно, застосування штрафних санкцій за відсутності порушення податкового законодавства не можливо.
Разом із цим суд зазначає наступне.
Відповідно до норм абзацу 2 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПКУ (редакція станом на 25.11.2018) не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки".
Відповідно до підпункту 39.5.2.1 підпункту 39.5.2. пункту 39.5 статті 39 ПКУ перевірка з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" може бути проведена контролюючим органом у разі: надання платником податків документації з трансфертного ціноутворення відповідно до підпункту 39.4.4 пункту 39.4 цієї статті; неподання платником податків чи подання з порушенням вимог пункту 39.4 цієї статті звіту про контрольовані операції, документації з трансфертного ціноутворення.
Як було з`ясовано в ході судового розгляду, під час проведення документальної планової виїзної перевірки позивача за період з 01.01.2015 по 30.06.2016, досліджувалось питання дотримання платником податків вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції та повноти включення в звіт усіх контрольованих операцій.
Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання платником податків норм підпункту 39.4.4 пункту 39.4 статті 39 ПКУ, предметом якої є неподання позивачем документації з трансфертного ціноутворення за 2015 рік на запит ДПС України від 17.10.2024 №31301/6/99-00-23¬02-01-06, що не є предметом документальної планової перевірки згідно акту Акт № 12/14-01-38158656 від 04.01.2017.
Норми пункту 102.1 статті 102 ПКУ, визначають строк протягом якого контролюючий орган реалізує повноваження передбачені підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПКУ, а саме проведення перевірки платника податків щодо дотримання норм статті 39 ПКУ та визначення сум грошового зобов`язання впродовж 2555 дня (7 років) з моменту подання звітності з трансфертного ціноутворення.
Тому суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства відносно організації документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» та вжиті всі необхідні заходи відповідно до норм ПКУ.
Водночас, суд відхиляє доводи позивача щодо повідомлення контролюючого органу про знищення документів, як на підставу, яка звільняє останнього від відповідальності, оскільки, судом в ході судового розгляду встановлено, що Головним управлінням ДПС у Київській області 30.08.2023 прийнято рішення № 45651/6/10-36-07-07 «Про результати розгляду повідомлення про втрату (неможливість вивезення) первинних документів відповідно по п.п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, яким відмовлено у застосуванні положень зазначеного підпункту ТОВ «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС».
Вказане рішення позивачем не оскаржувалось та є чиним, станом на час вирішення судом цієї справи.
При цьому суд вважає за доцільне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу; 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту; 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі втрати первинних документів платник зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Крім того, у разі пропажі або знищення первинних документів керівник господарюючого суб`єкта письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів, а також розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.
Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, а його копія в 10-денний строк надсилається, зокрема, і територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи.
До того ж платник зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
Вказані висновки узгоджуються із правовою позицію Верховного Суду, викладеною у його постанові від 02.07.2025 у справі № 420/17891/24.
Проте, під час розгляду справи позивачем не надано інформації щодо наміру або ж фактичного відновлення документації.
У згаданій постанові Верховний Суд зазначав, що втрата первинних документів не звільняє платника податків від обов`язку їх відновлення. Невиконання вимог пункту 44.5 ПК України щодо відновлення документів тягне застосування наслідків, передбачених пунктом 44.6 ПК України, відповідно до якого документи вважаються відсутніми на момент складення податкової звітності.
За таких обставин суд зазначає, що доводи позивача, викладені у його позовній заяві не знайшли свого підтвердження.
Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що контролюючим органом доведена правомірність податкового повідомлення-рішення, тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Відповідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 72-77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАРНИЙ ДІМ «ГЕЛІОС» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено та підписано 29 червня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.