Справа № 308/13752/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
15 квітня 2026 року        місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,
за участю секретаря судового засідання Дударева Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовну заяву мотивує тим, що 03 листопада 2021 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено Договір №5122561.
Зазначає, що 26.01.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-01/2022-83, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №5122561.
Далі, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/23, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №5122561.
Зауважує, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за Договором №5122561, станом на день подання позовної заяви становить 30 075 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 24 125 грн. - сума заборгованості за відсотками, 950 грн. - заборгованість за комісіями.
На підставі наведеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за вищевказаним Договором у розмірі 30 075 грн. та понесені судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому згідно прохальної частини позовної заяви просить у випадку неявки представника у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, додаткових клопотань, заяв чи заперечень на позов до суду не надходило. 
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2021 року між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 було укладено Договір №5122561 на суму 5 000 гривень.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що 26.01.2022 між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №26-01/2022-83, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому Права Вимоги, в тому числі за Договором №5122561.
Також 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу №10-01/23, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» Права Вимоги до Боржників, в тому числі за Договором №5122561.
Отже, ТОВ «Коллект Центр», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості за вищевказаним договором, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.
З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором №5122561 складає 30 075,00 грн.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення нарахованих процентів за користування позикою, суд виходить з наступного.
Так, за умовами приєднаного до справи договору про споживчий кредит №5122561 від 03.11.2021, відповідачу було надано позику у сумі 5 000 грн. строком на 15 днів, зі сплатою комісії за видачу кредиту 950 грн., орієнтована вартість кредиту 7 825 грн.
Разом з тим, згідно наданого розрахунку, представник позивача вказує, що заборгованість відповідача за відсотками становить 24 125 грн. 
Згідно правової позиції, яка викладена у пунктах 48-55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, яка полягає в тому, що з дня закінчення строку дії кредитного договору відносини між банком та відповідачем за своєю суттю перейшли з кредитних правовідносин, які передбачають правомірне користування чужими грошовими коштами зі сплатою відповідних процентів визначених у договорі, у відносини незаконного користування чужими грошовими коштами, тобто перейшли в охоронні правовідносини, права та інтереси позивача за якими забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Тобто, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після вказаної дати позивач не міг такі проценти нараховувати.
Зважаючи на правові висновки, викладені у пунктах 48-55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, на переконання суду, позивач неправомірно здійснив нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку договору.
Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором №5122561 на зальну суму 7 825 гривень «5 000 грн. (тіло кредиту) + 1 875 грн. (відсотки за користування кредитом в межах строку дії договору)».
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором №5122561 від 03.11.2021 року в сумі 7 825 грн.
За приписами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
Позивач просить стягнути з відповідача 13 000 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати.
З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними доказами заявлену суму заявлених витрат на правову допомогу, а тому така вимога до задоволення не підлягає. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926, заборгованість за Договором №5122561 від 03.11.2021 в розмірі 7 825 (сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926) судові витрати в розмірі 2 662.4 (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн. сорок коп.) гривень.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе