Справа № 943/207/24 Головуючий у 1 інстанції: Коса І.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3763/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Провадження № 22-ц/811/3764/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А.Левика, М.М. Шандри
секретар: Попенко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Буського районного суду Львівської області від 30 вересня 2025 року та на додаткове рішення Буського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,-
ВСТАНОВИВ:
07.11.2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, у якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12 грудня 2024 року просили: стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодування за шкоду, заподіяну її здоров?ю у розмірі 22115,25 грн; стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_3 відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров?ю у розмірі 76443,74 грн; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 шкоду, пов?язану з евакуацією транспортного засобу в розмірі 34420,00 грн та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 30000,00 грн.
В обґрунтування заявленого позову адвокат Гнідець О.М. покликалася на те, що 09 вересня 2023 року близько 13 год 20 хв мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 отримав легкі та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я, а малолітня ОСОБА_2 отримала легкі та тяжке тілесне ушкодження, за критерієм небезпеки для життя в момент його спричинення. 
Після ДТП дитина була госпіталізована в реанімаційне відділення ВП «Лікарня Святого Миколая», де перебувала на лікуванні в період з 09 по 21 вересня 2023 року. У зв`язку з лікуванням дитини, матір понесла витрати пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілої у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням та придбанням лікарських засобів на загальну суму 22115,25 грн, що підтверджується доданими до позову письмовими доказами (квитанції, товарні чеки тощо). 
Крім того, внаслідок цієї ДТП заподіяно шкоду і здоров`ю позивача ОСОБА_3 (згідно висновку судово-медичного експерта №263/2023 потерпілому заподіяно травми правої нижньої кінцівки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я; синці та садна - до легких тілесних ушкоджень), а 15 вересня 2023 року йому було проведено операцію: відкриту репозицію внутрішньо-суглобового перелому діафіза великогомілкової кістки з внутрішньою фіксацією, для проведення якої використано металоконструкцію для остеосинтезу дистальної частини малогомілкової кістки (титан) вартістю 28600 грн та металоконструкцію для остеосинтезу дистальної частини великогомілкової кістки (титан) вартістю 28100 грн. Крім цього, потерпілий ОСОБА_3 поніс витрати на лікування та придбання лікарських засобів на загальну суму 14643,74 грн, що підтверджується долученими до позову квитанціями та фіскальними чеками, а загальний розмір шкоди, заподіяної здоров`ю позивача ОСОБА_3 становить 76443,74 грн.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Chevrolet Aveo», pеєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому на підставі ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, а відтак зазначені витрати підлягають стягненню із відповідача МТСБУ. 
Крім того, представник позивачів просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_4 витрати на евакуацію транспортного засобу в розмірі 34420 грн, які згідно письмового договору від 21.02.2024, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (перевізник) та ОСОБА_4 (позивачка), вартість доставки автомобіля без колеса моделі «Cherry Tiggo 2 Pro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного позивачці ОСОБА_4 від місця стоянки с. Вербляни Золочівського району Львівської області до с. Червона Слобода Черкаської області, виходячи з розрахунку за 1 км - 20 грн, завантаження автомобіля без колеса 700 грн, відстань перевезення в обидві сторони - 843 км (843х2х20+700).
Вироком Буського районного суду Львівської області від 19 квітня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 липня 2024 року в справі №943/207/24, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільний позов задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 23 жовтня 2024 року ( справа №943/207/24) вирок Буського районного суду Львівської області від 19 квітня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 липня 2024 року щодо ОСОБА_5 скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив доказів щодо обґрунтованості цивільного позову, висновок суду про відшкодування матеріальної шкоди, а саме понесених витрат на лікування у вказаних вище розмірах зроблено без належного з`ясування доведеності підстав та розміру цих позовних вимог. Перевіряючи законність вироку в частині цивільного позову, апеляційний суд не звернув уваги на доводи апеляційної скарги представника МТСБУ.
За результатами нового розгляду, з врахуванням заяви про збільшення та зміну позовних вимог, поданої 12 грудня 2024 року, оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.
Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 відшкодування за шкоду, заподіяну здоров?ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 22 115, 25 гривень (двадцять дві тисячі сто п?ятнадцять гривень 25 копійок).
Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 відшкодування за шкоду, заподіяну здоров?ю у розмірі 76 443,74 гривень (сімдесят шість тисяч чотириста сорок три гривні 74 копійки).
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 шкоду, пов?язану з евакуацією транспортного засобу у розмірі 34 420,00 (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять гривень 00 копійок).
Оскаржуваним додатковим рішенням заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23500,00 грн (двадцять три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Відмовлено в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_1 .
Рішення суду та додаткове рішення судуоскаржило Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника Гусєва Павла Володимировича . 
Вважає рішення незаконними, необґрунтованими, такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на лікування, не стосуються ДТП та не зазначені у призначеннях лікаря. Багато чеків є нерозбірливими, з яких неможливо встановити пов`язаність з лікуванням внаслідок ДТП та більшість чеків не підтверджені медичними призначеннями. Суд жодним чином не дослідив зазначені докази та формально зазначив, що позивачі понесли витрати на лікування. Зокрема, звертає увагу, що з медичних виписок не вбачається необхідності проведення імплантування позивача внаслідок ДТП. Просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що стверджується довідками про доставку судових повісток до електронних кабінетів та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких мотивів. 
Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ч. 3 ст. 1166 ЦК України).
Відповідно до вимог частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).
Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент настання ДТП), у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого в закладах охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Отже, для отримання страхового відшкодування потерпіла особа має надати не тільки платіжні документи, що засвідчують купівлю лікарських засобів чи інші витрати, а й документи, що підтверджують необхідність їх придбання (витяг з історії хвороби, рецепти на ліки тощо), тобто довести наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та лікуванням.
Згідно з п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент настання ДТП) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Судом встановлено, що 09 вересня 2023 року близько 13 год 20 хв водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Аveo», pеєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі «Київ-Чоп», М06 на 486 км + 500 м, неподалік м. Буськ Золочівського району Львівської області, у напрямку м. Києва, порушив вимоги розділу 1 п. 5, розділу 2 п. 2.36, розділу 12 п. 12.1 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Cherry Tiggo 2 Pro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення автмобілів ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритих переломів численних ділянок однієї нижньої кінцівки, закритого багатоуламкового внутрішньо-суглобового перелому дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки та перелому латеральної кісточки справа зі зміщенням кісткових фрагментів, відкритого перелому правого наколінника без зміщення кісткових фрагментів, перелому виростків правої великогомілкової кістки із задовільним стоянням кісткових фрагментів, що відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, садна в ділянці лівого ліктевого суглоба, множинних забійних синців тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Пасажир вказаного автомобіля малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала важку відкриту проникаючу черепно- мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеня з контузійно- геморагічним вогнищем в правій лобній частці, пневмоцефалію, перелом лобної кістки з обома стінками лобної пазухи та переходом на основу черепа, лінійний перелом виличної кістки справа, забійну рану лобної ділянки та в ділянці правого колінного суглобу, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення, а також садна на задній поверхні лівого передпліччя, крайовий злам 1-го зуба верхньої щелепи зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Внаслідок вчинення відповідачем ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, потерпілому ОСОБА_3 були спричинені легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, а малолітній потерпілій ОСОБА_2 - легкі та тяжке тілесне ушкодження, які перебувають у причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. 
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 09 вересня 2023 року в момент ДТП, керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що ніким з учасників справи не заперечується.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася із вини відповідача ОСОБА_5 , малолітня позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє мати ОСОБА_1 , отримала тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення та перебувала в реанімаційному відділенні ВП «Лікарня Святого Миколая» з 09 по 21 вересня 2023 року. Також у зв`язку з лікуванням дитини, матір дівчинки ОСОБА_1 понесла витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілої у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням та придбанням лікарських засобів на загальну суму 22115,25 грн, що підтверджується доданими до позову письмовими доказами: квитанціями, товарними чеками, тощо (а.с. 195-206 том І).
Позивач ОСОБА_3 поніс витрати на лікування та придбання лікарських засобів на загальну суму 76443,74 грн (28600+28100+5100+14643,74).
Зокрема з Виписки №91505 від 11.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванню у КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» із 09.09.2023 по 15.09.2023 та з 08.10.2024 по 11.10.2024 з діагнозом: «перелом дистального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки, консолідований багатоуламковий внутрішньо-суглобовий перелом дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки та перелом латеральної кісточки справа». Крім того, потерпілому ОСОБА_3 проведено операцію малогомілкової та великогомілкової кістки з використанням металоконструкції, вартість якої становить 56700 грн. Зокрема, потерпілому ОСОБА_3 проведено відкриту репозицію внутрішньо-суглобового перелому діафіза великогомілкової кістки з внутрішньою фіксацією, для проведення якої використано металоконструкцію для остеосинтезу дистальної частини малогомілкової кістки (титан), вартістю 28600 грн (підтверджено наявною у справі копією рахунку на оплату №166 від 12.09.2023), металоконструкцію для остеосинтезу дистальної частини великогомілкової кістки (титан) вартістю 28100 грн (підтверджено наявною у справі копією рахунку на оплату №182 від 18.09.2023). Крім того, на підтвердження витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 , представником позивача заявлено набір для видалення металоконструкції вартістю 5100 грн, що підтверджується наявною у справі копією рахунку на оплату №232 від 09.10.2024. Крім цього, потерпілий ОСОБА_3 поніс витрати на лікування та придбання лікарських засобів на загальну суму 14643,74 грн, що підтверджується долученими до позову письмовими доказами, а саме: квитанціями, чеками, рахунками тощо (а.с. 207-220 том І), які не спростовані відповідачем МТСБУ.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що оскільки шкода позивачам була заподіяна транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», pеєстраційний номер НОМЕР_1 , власник якого (відповідач ОСОБА_5 ) не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону №1961-IV) саме на МТСБУ покладено обов`язок відшкодувати майнову (матеріальну) шкоду, яка завдана позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з вини відповідача ОСОБА_5 . Позивачі належними та допустимими доказами довели розмір понесених витрат, пов`язаних з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілих після ДТП.
Апеляційний суд частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст.ст.76-78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами першою та другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В апеляційній скарзі представник МТСБУ зазначає, що докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на лікування не стосуються ДТП та не зазначені у призначеннях лікаря, зокрема необхідність придбання таких медичних препаратів як цераксон, гамалате не підтверджена лікарськими призначеннями, виписками .
З такими твердженнями, апеляційний суд не погоджується. 
Як вбачається з медичної виписки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 їй проведено оперативне втручання в об`ємі –ПХО ран, а також дитина отримала лікування у вигляді прийому анальгетиків, інфузійної терапії, протиблювотні препарати, антибіотикотерапія , НПЗП, цитокліни. При виписці надано рекомендації: нагляд невролога, сімейного лікаря, ЩЛХ, ЛОРа за місцем проживання, обмеження фізичних навантажень протягом шести місяців, призначено такі медичні препарати: цераксон, гамалате В6, ібупрофен, при погіршенні стану КТ головного мозку, консультація нейрохірурга , КТ головного мозку через три місяці, МРТ головного мозку через місяць (а.с.191 т.1). 
З консультаційного висновку лікаря-нейрохірурга від 25.10.2023 року встановлено, що дитині надані рекомендації для прийому препарату когнум, а у висновку від 23.02.2024 року надано рекомендації для прийому препаратів анантаваті та мелатоніну. 
Препарати цераксон, гамалате В6, мають показання до призначення при черепно-мозкових травмах та її неврологічних наслідках, при порушеннях роботи головного мозку, тому зважаючи на травми, які отримала дитина у ДТП, посилання відповідача про відсутність необхідності купівлі таких медичних препаратів є безпідставним та необґрунтованим. 
Зазначене також стосується препаратів: метогістин, вертинікс , симазин, які мають показання до призначення при запамороченнях, блювоті та порушеннях мозкового кровообігу. 
Колегія суддів звертає увагу, що всі чеки , які надані на підтвердження придбання зазначених медичних препаратів датовані у період перебування потерпілої ОСОБА_2 у лікарні, а також у післяопераційний та реабілітаційний період, тому ставити їх під сумнів немає підстав. 
Безпідставним є посилання відповідача на те, що не було необхідності виконання реставрації зуба , що проведена відповідно до акту виконаних робіт від 19.01.2024 року на суму 3600 грн, оскільки висновком експерта № 266/2023 встановлено, що при огляді дитини виявлено крайовий злам коронки першого зуба верхньої щелепи зліва. 
Аргументи відповідача про незрозумілість щодо консультації спеціаліста та квитанції на суму 800 грн, яка оплачена на рахунок ТОВ «ФК «ВейФорПей» є необґрунтованим, оскільки з повідомлення про успішну оплату на суму 800 грн вбачається, що така здійснена за онлайн консультацію лікаря нейрохірурга, проведену 23.02.2024 року (а.с.193,201,202). 
Твердження відповідача про те, що позивачами не надано доказів та медичних виписок, з яких можливо встановити необхідність проведення імплантування потерпілому ОСОБА_3 внаслідок ДТП, спростовуються висновком експерта № 263/2023, в якому зазначено, що 13.09.2023 року пацієнту рекомендовано оперативне втручання в об`ємі : «ВР МОС в/суглобового перелому дистального метаепіфізу правої в/гомілкової кістки пластиною та гвинтами з кістковою пластикою». Пацієнт погодився. 15.09.2023 року в ході операції проведено: ВР МОС в/суглобового перелому дистального метаепіфізу правої в/гомілкової кістки пластиною та гвинтами з кістковою пластикою. Проведено відкриту репозицію внутрішньо-суглобового перелому діафіза великогомілкової кістки з внутрішньою фіксацією. Проміжна фіксація спицями, остаточна, 1-м компресуючим гвинтом, пластиною LCP та гвинтами. Придбання необхідних металоконструкцій підтверджено рахунками на оплату та квитанціями про переказ готівки (а.с.207,208). 
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачами не підтверджено необхідності придбання препарату ксефокам, який є знеболювальним та протизапальним засобом та еліквісу, який є антитромботичним засобом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі придбані у післяопераційний період ОСОБА_3 та враховуючи наявність у нього численних переломів правої нижньої кінцівки, саден та забійних синців, могли застосовуватись для полегшення загального стану хворого. 
Зазначені мотиви стосуються також препарату детралекс, оскільки симптоматичне лікування венолімфатичної недостатності це важкість у ногах, біль, нічні судоми, набряки, трофічні порушення, включаючи варикозні виразки.
Щодо препарату тамсін форте, такий придбаний перед операцією 14.09.2023.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що 08 жовтня 2024 року ОСОБА_3 був госпіталізований в травматологічне відділення «Лікарня Святого Пантелеймона» та йому було проведено оперативне лікування з видалення металоконструкції з правої гомілки. За час перебування в стаціонарі він отримував НПЗП (дексетопрофен) (антибіотики (Цефазолін), антикоагулянти ( новопорин), жарознижуючі (парацетамол), протинабрякові (дексаметазон), перев`язки , масаж, заняття з реабілітологом. При виписці отримав рекомендації приймати препарати дексалгін та ксерелто (а.с.222).
Тобто необхідність купівлі перелічених вище препаратів є у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. 
Проживання позивачів у готелі з 21.09.2023 року по 23.09.2023 року підтверджено необхідністю бути присутніми під час проведення судово-медичних експертиз, з метою їх огляду для визначення ступеню важкості отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень, які проводились з 20.09.2023 року по 25.09.2025 року.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що компенсація вартості палива не передбачена нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», колегія суддів зазначає, що такі витрати охоплюються ст.24 Закону, яка передбачає відшкодування витрат пов`язаних з доставкою потерпілого до лікувального закладу. 
Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо того, що частина чеків є нерозбірливими, зокрема чек на суму 1750,00 грн (а.с.199 т.1), чек на суму 1140 грн (а.с.200 т.1). Товарний чек на суму 294.99 (а.с.198), крім того, що є нерозбірливим, не містить підпису продавця .
Тому, зазначені докази, колегія суддів визнає неналежними, а відтак в цій частині оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом зменшення розміру завданої шкоди. 
Крім того, для проведення операції по видаленню металоконструкції, 09 жовтня 2024 року позивачем був придбаний набір вартістю 5100 грн. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують оплату зазначеного товару, а також з врахуванням того, що операція була проведена 08 жовтня 2024 року, колегія суддів погоджується з доводами скарги про відсутність підстав для стягнення зазначеної суми з МТСБУ. Рахунок на оплату та видаткова накладна (а.с.217,218) не підтверджують оплати за отриманий товар. 
Доводів щодо незаконності рішення в частині стягнення шкоди з ОСОБА_5 , а також щодо неправильного розподілу судових витрат у додатковому рішенні, апеляційна скарга не містить , тому суд апеляційної інстанції не має обов`язку наводити мотиви в цій частині. 
Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
З врахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, розмір стягнутої шкоди в користь ОСОБА_3 підлягає зменшенню з 76443,74 грн до 68158,75 грн.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено – 22 травня 2026 року.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

УХВАЛИВ: 

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.
Рішення Буського районного суду Львівської області від 30 вересня 2025 року змінити в частині стягнення шкоди в користь ОСОБА_3 та у зв`язку з цим викласти абзац третій рішення в такій редакції : 
«Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 68158,75 грн (шістдесят вісім тисяч сто п`ятдесят вісім гривень 74 копійок). В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити».
В решті рішення суду залишити без змін. 
Додаткове рішення Буського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 

Головуючий:    Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А.Левик

М.М. Шандра