Справа № 715/1626/26 
Провадження № 3/715/635/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2026   селище Глибока
Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 07.05.2026 року о 18 год. 10 хв., діючи в складі групи осіб спільно з громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на напрямку 842 прикордонного знаку, на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон. Був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 500 метрів від лінії державного кордону.. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги cт. cт. 9. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777 –XII, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 статті 204-1 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 07.05.2026 року о 18 годині 10 хвилин, при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Румунію в складі групи осіб на напрямку 842 прикордонного знаку, на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонного наряду, а саме: не виконав команди подані словами: «Стій! Прикордонний наряд», «Припинити рух в бік державного кордону», «Пред`явити документи» та вдався до втечі, в ході переслідування та попереджувальних пострілів в гору був затриманий прикордонним нарядом. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10 Положення про прикордонний режим, затверджений Постановою КМУ № 1147 від 27.07.1998 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 статті 185-10 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав.
Адвокат Бігусяк М.В. подав до суду письмові заперечення та в судовому засіданні підтримав їх, вказавши, що ОСОБА_1 та його товариші ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свою вину у вчинених правопорушеннях не взнають, заперечують проти обставин викладених у протоколах. Так, зазначив, що ОСОБА_1 із товаришами у зазначений у протоколі час перебували на АЗС «Євронафта», що на території Тереблеченської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, будь яких дій спрямованих на перетин державного кордону поза пунктом пропуску вони не вчиняли, вказав на те, що всі вони мають відстрочку від мобілізації та право на перетин державного у законний на те спосіб. Також, надав суду копію паспорту для виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 із відповідними відмітками, які свідчать про те, що він неодноразово здійснював виїзд та в`їзд на територію України. Також зазначив, що не погоджується із протоколом щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст185-10 КУпАП та вказав, що матеріалами справи не підтверджено факт непокори законним розпорядженням працівників прикордонної служби, умисел – не доведено. Зважаючи на викладене просив суд про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого . 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Все вище зазначене в судовому засіданні підтримав і сам ОСОБА_1 . 
ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтвердив обставини викладені у заперечені.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Бігусяка М.В., свідка ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон країни або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. 
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.
Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. 
Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Частиною другою 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.
Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №004221Е від 07.05.2026 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме спробу незаконного перетину державного кордону із України в Румунію поза встановленим пунктом пропуску через державний кордон України на напрямку 842 прикордонного знаку, а саме на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вчинене групою осіб.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №004222Е від 07.05.2026 року, вбачається, що 07.05.2026 року о 18:10 год, ОСОБА_1 при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Румунію на напрямку 842 прикордонного знаку, на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відстані 500 метрів від лінії державного кордону вчинив злісну непокору законному розпорядженню прикордонному наряду, а саме: не виконав вимогу: «Стій», «Пред`явити документи!», «Припинити рух в бік державного кордону», відмовився виконувати вказані вимоги.
На підтвердження зазначених вище обставин до протоколів про адміністративні правопорушення надано лише рапорти працівників прикордонної служби. Будь-яких інших доказів на підтвердження, спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП у діях ОСОБА_1 , суду не надано.
Разом з тим, слід зазначити, що лише перебування особи на певній відстані біля держаного кордону саме по собі, без інших доказів, не може свідчити про намір особи незаконно перетнути Державний кордон. В даному випадку ОСОБА_1 був затриманий на значній відстані від державного кордону без будь-яких особистих речей чи документів (закордонного паспорту громадянина України), які б свідчили про намір перетинати кордон, що у зв`язку з відсутністю інших доказів, викликає обґрунтовані сумніви у його намірі незаконно перетнути Державний кордон. 
Таким чином, в судовому засіданні встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП., так як не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон України та не виконував вимоги працівників прикордонної служби. Тільки рапорти працівників ДПС в даному випадку, без надання інших доказів, не можуть вважатись достатніми вчинення адміністративного правопорушення.
Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, аналізуючи докази по справі, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, не доведена, за таких обставин провадження у даній справі необхідно закрити.
На підставі ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 та ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя