ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2671/24 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2024 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській, яким просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження максимальним розміром належної їй пенсії під час проведення перерахунку з 01 грудня 2019 року та відмови в перегляді її розміру з урахуванням підвищення підсумку пенсії з надбавками станом на тепер і довічно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату недосплаченої пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року згідно рішень Київського окружного адміністративного суду №320/8545/21 від 05 січня 2022 року та №320/6556/22 від 16 грудня 2022 року без обмеження максимального розміру та зробити перерахунок пенсії з урахуванням підвищення підсумку пенсії з надбавками станом на тепер і довічно.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження максимальним розміром належної позивачу пенсії під час проведення перерахунку з 01 грудня 2019 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до рішень Київського окружного адміністративного суду по справі №320/8545/21 від 05 січня 2022 року та по справі №320/6556/22 від 16 грудня 2022 року без обмеження максимального розміру, починаючи з 01 грудня 2019 року, з урахуванням вже виплачених сум;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нову нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи.
Апелянт наголосив, що розмір пенсії позивача за рішенням суду обраховано без обмеження максимальним розміром.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, закривши провадження у справі, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію з 28 лютого 2005 року за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується копією пенсійного посвідчення від 02 квітня 2005 року №6090.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у справі №320/8545/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" від 07 травня 2021 року №53 про розмір грошового забезпечення з зазначенням складових для перерахунку, з урахуванням виплачених сум. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №320/6556/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року згідно рішення Київського окружного адміністративного суду №320/8545/21 від 05 січня 2022 року без обмеження максимального розміру. 
Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 станом на 01 листопада 2023 року основний розмір пенсії 100% грошового забезпечення у розмірі 18882,57 грн, з урахуванням індексації 23687,02 грн, з урахуванням доплат 28407,66 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) 29674,46 грн, з урахуванням максимального розміру 24688,01 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 14 листопада 2023 року №1000-0202-8/174226 на звернення позивача від 08 листопада 2023 року повідомило про те, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у справі №320/8545/21 проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року з урахуванням виплачених сум, сума доплати за період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2022 року становить 151560,68 грн. На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №320/6556/22 проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року з урахуванням виплачених сум, сума доплати за період з 01 грудня 2019 року по 31 серпня 2023 року становить 269070,45 грн. Пенсія без обмеження максимальним розміром встановлюється станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок та її розмір не переглядається до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії відповідно до законодавства.
Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії під час проведення перерахунку з 01 грудня 2019 року, позивач звернулась до суду з позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах належать застосуванню норми ч. 7 ст. 43 Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням рішення Конституційного Суду від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, яке має пряму дію, а тому відповідач допустив протиправні дії щодо обмеження позивачу розміру пенсії максимальним розміром з 01 грудня 2019 року при здійснені перерахунку пенсії.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (ч. 2). 
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (ч. 4).
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконати рішення суду зазначила про те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".
Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
У постанові від 29 липня 2021 року у справі №460/350/19 Верховний Суд підкреслив, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Таким чином, не можливо зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.
Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Як вбачається з матеріалів справи, за своєю суттю цей спір виник у зв`язку з протиправним невиконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №320/6556/22, що виявилося у виплаті пенсії не в повному розмірі, а саме застосування обмеження максимального розміру пенсії з 01 грудня 2019 року.
Отже, той факт, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо виплати перерахованої їй пенсії з 01 грудня 2019 року без врахування рішень Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у справі №320/8545/21 та від 16 грудня 2022 року у справі №320/6556/22, не свідчить про те, що між цими сторонами виник новий спір.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд позбавлений можливості зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 460/350/19, від 11 лютого 2021 року у справі № 420/5234/19, від 26 травня 2022 року у справі №520/11343/18, від 28 лютого 2023 року у справі №260/1898/22, від 30 січня 2024 року у справі №640/20021/22.
Зі змісту предмету спору у даній справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року у справі №320/6556/22, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження максимальним розміром належної ОСОБА_1 пенсії під час проведення перерахунку з 01 грудня 2019 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року згідно рішення Київського окружного адміністративного суду №320/8545/21 від 05 січня 2022 року без обмеження максимального розміру.
Отже, хоча ОСОБА_1 у цій справі обрала спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження максимальним розміром належної їй пенсії під час проведення перерахунку з 01 грудня 2019 року, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що в силу вже згаданих приписів ст. ст. 382, 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувались її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, що помилково було залишено поза увагою суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що строк, передбачений ч. 4 ст. 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом у справі №320/6556/22 поважними, підлягає поновленню.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2025 року - скасувати.
Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку