Єдиний унікальний номер 205/12025/24
Номер провадження2/205/3117/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Костромітіної О.О.,
за участю секретаря судового засідання Михайленко Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 822,21 гривень, з яких: сума кредиту 16 063,71 гривень, сума процентів за користування кредитом 28 578,30 гривень, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів – 19 180,20 гривень, вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.08.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено елетронний Договір № 7002535 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 24 800,00 гривень (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту (20.08.2024) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «»Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало повністю та надало йому кредит в сумі 24 800,00 гривень шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . У період з 26.08.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок кредитора в розмірі 11 500,00 гривень, які спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 8 736,29 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 763,71 гривень.
В подальшому, 27.05.2024-25.07.2024. позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів в сумі 19 180,20 гривень. 27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем станом на дату звернення до суду складає 63 822,21 гривень, з яких: сума кредиту 16 063,71 гривень, сума процентів за користування кредитом 28 578,30 гривень, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів – 19 180,20 гривень. Просить позов задовольнити, стягнути витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 16.01.2025 року витребувано докази від ПУМБ інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та підтвердження факту зарахування коштів 26.08.2023 р. на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «ПУМБ», у розмірі 24 800,00 грн. від ТОВ «Авентус Україна».
Відповідь на витребування доказів надійшла до суду 27.02.2025 року, в якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 до рахунку № НОМЕР_4 . 26.08.2023 року на вказану карту надійшли кошти у розмірі 24 800,00 гривень.
Рішенням Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06 березня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договоромстягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (м. Київ, 03150, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ: 44559822) заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 822, 21гривень, з яких сума кредиту 16 063,71 гривень, сума процентів за користування кредитом 28 578,30 гривень, нараховані проценти – 19 180,20 гривень, судовий збір у розмірі 2422, 40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду, призначено судове засідання. 
Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2025 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Розпорядженням керівника апарату Новокодацького районного суду міста Дніпра № 100 від 18.06.2025 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної цивільної справи у зв`язку із достроковим припиненням відрядження судді Бізяєвої Н.О. до Новокодацького районного суду міста Дніпра згідно рішення ВРП № 1101/0/15-25 від 22.05.2025 та відрахування судді зі штату суду наказом в.о. голови суду від 08.06.2025. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Костромітіної О.О.
У зв`язку з перебуванням судді Костромітіної О.О. у щорічній відпустці у період з 16.06.2025 по 10.07.2025 року матеріали справи отримані суддею 11.07.2025 року.
Ухвалою суду від 11 липня 2025 року суддею Костромітіною О.О. цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач ОСОБА_1 в обгрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявні в матеріалах справи договори (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронними підписами уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів), що є обов`язковим реквізитом електронного документу. Вона не укладала договір позики, який долучив представник позивача в якості копій до позовної заяви, в редакції, що наведена, відповідно не погодила процентну ставку та інші кабальні умови кредитування. Жоден доказ не підтверджує, що відповідач узгодила з позивачем кожну сторінку з наданого договору або договір в цілому. Заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами первісним кредитором у розмірі 28578,30 гривень не є співрозмірною тілу кредитів у загальній сумі 16 063,71 гривень, суперечить принципам розумності та добросовісності. При ухваленні рішення просить суд зменшити розмір відсотків, щонайменше до заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитним договором -16 063,71 гривень, оскільки стягнення процентів удвічі більше тіла кредиту свідчить виключно про бажання позивача необґрунтовано збагатитися за рахунок відповідача. Для стягнення нарахованих позивачем процентів за 60 календарних днів 19180,20 гривень відсутні правові підстави. Звертає увагу, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача права вимог у такій сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Відсутні докази на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору. Матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування позики відповідачу - платіжне доручення, квитанція, чек тощо. Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат, зазначає, що правові підстави для стягнення відсутні, оскільки матеріали справи не містять платіжного доручення про сплачу гонорару адвокату, яке містить дані відповідача, отже могли стосуватися надання правової допомоги стосовно будь-якого іншого відповідача.
16.04.2025представником ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітнього М.М. після подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення надано суду додаткові пояснення, в яких позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та долучити документи по справі. В обґрунтування пояснень зазначає, що укладений Кредитний договір, в повній мірі відповідає вимогам законодавства. Для підтвердження факту, що на Кредитний договір було накладено електронний підпис/печатку Товариства, до Заяви додано електронний Договір про надання споживчого кредиту, що містить кваліфіковану електронну печатку з кваліфікованою позначкою часу, накладену Директором Товариства Довгалем В.В. (КЕПТовариства) («Кредитний договір «loan_agreement_sign_7002535.pdf) та Для доказу електронного підпису на Договорі надано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису на Договорі(loan_agreement_sign_7002535_Validation_Report). Дата та час отримання повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) була зафіксована у Кредитному договорі у розділі «Реквізити та підписи сторін» та вказано: Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором A5422, 26.08.2023 07:37:17 /Асланова Ю. О./.
17.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітнього М.М. надійшло до суду заперечення на заяву, в якому позивач не погоджується з доводами відповідача, які викладені у заяві про перегляд заочного рішення, оскільки такі доводи не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства. Так на підтвердження укладання Договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі (додаток до позовної заяви №4), який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «A5422», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений Відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що Відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Крім того, Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено платежі - оплату тіла кредиту в розмірі 8736.29 гривень, та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2763.71 гривень., на рахунок Кредитора, що підтверджується карткою обліку договору, що була надана до позову. Крім того, відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua, реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, який додано до позовної заяви, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» та відповіддю АТ «ПУМБ», витребуваною ухвалою суду від 16.01.2025 року. Нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором (Витяг з реєстру боржників, щодо Відповідача додано до позовної заяви). Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення (Копія повідомлення про відступлення прав вимоги додається). Позивачем документально доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу. На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити у повному обсязі. 

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, в заяві про перегляд заочного рішення зазначила про розгляд справи за відсутності відповідача.
Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. в судове засідання не з`явився, в запереченні на заяву зазначив про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 р. змінено найменування Товарства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Суд погоджується з твердженням позивача, що в даному випадку відсутнє правонаступництво, оскільки в не змінився учасник правових відносин, відбулася лише зміна назви товариства, тому суд, при складанні повного тексту рішення у вступній та резолютивній частинах рішення зазначає позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» а за текстом рішення Товарство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, укладено Договір про надання споживчого кредиту - електронний Кредитний договір № 7002535.
Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 24 800,00 гривень строком на 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (20.08.2024) зазначено в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до Договору сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: стандартну процентну ставку - 1,99 % в день від суми кредиту.
Згідно 1.7.1, 1.7.2 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 29653,85 % річних, за зниженою ставкою та стандартною ставкою 8904,08 % річних гривень.
Також судом встановлено, що 26.08.2023 року відповідачем ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
На виконання умов Кредитного договору, первісний кредитор ініціював переказ коштів у розмірі 24 800,00 гривень, виданих в рамках Кредитного договору шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем ОСОБА_1 вказано особисто в заяві на отримання Кредиту, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера, який має відповідну ліцензію НБУ на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.
Отже, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується Листом-Довідкою про перерахування коштів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та письмовими доказами наданими АТ «ПУМБ». 
Згідно інформації з ПУМБ №КНО-07.8.5/2390БТ від 23.02.2025 - на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_3 до рахунку № НОМЕР_4 . 26.08.2023 року на вказану карту надійшли кошти у розмірі 24 800,00 гривень. 
Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,398 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 25.09.2023 р. або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. 
Згідно з умовами Кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, в порядку визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач належним чином не виконала свого обов`язку та не повернула наданий кредит в строки, передбачені Кредитним договором
У період з 26.08.2023 по 26.05.2024 відповідачем ОСОБА_1 здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 11 500,00 гривень, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 8 736,29 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 763,71 гривень що підтверджується детальним розрахунок заборгованості та оплат, здійснених відповідачем, зазначеним в Картці обліку Договору (розрахунок заборгованості). 
Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (27.05.2024 - 25.07.2024) в межах строку договору відповідно до наступного: 16 063,71 гривень * 1,99% = 319,67 гривень*60 календарних днів = 19180,20 гривень.
Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 
укладено кредитний договір шляхом обміну електронним повідомленням, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти).
Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: - пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора; - заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті.
Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №7002535 від 26.08.2023 року, з яким вона попередньо уважно ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.
Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення).
Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір №7002535 від 26.08.2023 року підписаний відповідачем ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим вона акцептувала пропозицію позивача та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора «А5422» на сайті ТОВ «Авентус Україна», який отримав на свій мобільний телефон.
Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків.
Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. 
Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Підписавши 26.08.2023 року договір про надання споживчого кредиту, відповідач ОСОБА_1 , відповідно до ст. 627 ЦК України, добровільно погодилась на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернула.
Заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 16063,71, сума процентів за користування кредитом 28578,30 гривень, а всього 44642,01 гривень.
Сума заборгованості за Договором розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «Авентус Україна». Як Первісний Кредитор, ТОВ «Авентус Україна» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ Товариства, що підписаний Директором ТОВ « Авентус Україна» та скріплений печаткою Товариства.
27.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф, відповідно до умов якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно п. 1.2. Договору Факторингу, перехід від Клієнта до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Договір факторингу набув чинності з моменту його підписання.
Згідно акта приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 04.06.2024 року, право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за кредитним договором №7002535 від 26.08.2023 року.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.
Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт набуття позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 підтверджений матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідач ОСОБА_1 вважає недоведеним факт видачі кредитних коштів та факт укладення договору та не приймає розрахунок заборгованості як допустимий доказ, проценти зазначає як незаконні та кабальні.
Суд зазначає, що позивачем на виникнення кредитних зобов`язань надано: копію Договору №7002535 про надання споживчого кредиту від 26.08.2023 року з додатками, копію Паспорту споживчого кредиту, які підписані відповідачем ОСОБА_1 електронним ідентифікатором, копію Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», копію Публічної пропозиції ТОВ «Авентус Україна» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, копію листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення»» щодо успішності переказу кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 від ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 24 800,00 гривень, копію Розрахунку заборгованості.
Всупереч твердженням відповідача, в матеріалах справи наявний Договір про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна», який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «A5422», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем ОСОБА_1 для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на це, можна дійти висновку, що дотримано всіх умов правомірності кредитного договору №7002535 від 26.08.2023 року, передбачених законодавством. Слід зазначити і те, що при його укладанні відповідачу ОСОБА_1 був наданий також і Додаток 1 за даним кредитним договором, який відображає актуальні відомості щодо погашення заборгованості. Також Позивачу до укладення кредитного договору було надано можливість ознайомитися із Паспортом споживчого кредиту, де були відображені всі умови договору, зокрема щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі); реальної річної процентної ставки відсотків річних.
Відповідач ОСОБА_1 оформлюючи кредитний договір заходила на Веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, реєструвалася та створювала електронний кабінет, в якому їй надійшов текст Кредитного договору та де вона мала змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається до позовної заяви), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач.
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено платежі - оплату тіла кредиту в розмірі 8 736,29 гривень, та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 763,71 гривень, на рахунок кредитора, що підтверджується карткою обліку договору, що була надана до позову.
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №127/23910/14-ц від 23.12.2020 р.: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Наведені правові позиції Верховного Суду ґрунтуються на презумпції свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.
Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_3 , яку відповідачем ОСОБА_1 вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», а також доказами витребуваними від АТ «ПУМБ» ухвалою суду від 16.01.2025 року.
На підставі вищевикладеного, суд відхиляє позицію відповідача ОСОБА_1 щодо не доведення факту укладення договору відповідачем та видачі кредитних коштів останній.
Згідно ч.2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідач ОСОБА_1 з нарахованими процентами первісним кредитором не погоджується, проте власних розрахунків заборгованості суду не надає. Тому суд при вирішенні спору по суті приймає до уваги розрахунок заборгованості, доданий позивачем до позовної заяви, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин.
Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на умовах визначених договором.
У період з 26.08.2023 по 26.05.2024 відповідачем ОСОБА_1 здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 11 500,00 гривень, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 8 736,29 гривень та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 763,71 гривень, що свідчить про те, що остання також погоджувалася з умовами кредитного договору щодо нарахування процентів за користування кредитними коштамию.
Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених відповідачем, зазначений в Картці обліку Договору (розрахунок заборгованості). 
Враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, строк Договору № 7002535 про надання споживчого кредиту від 26.08.2023 року не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року в межах строку договору відповідно до наступного: 16 063,71 гривень * 1,99% = 319,67 гривень*60 календарних днів = 19 180,2 гривень. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору.
Сторонами погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором
Таким чином, заборгованість за кредитним договором складає 63 822, 21 гривень, з яких сума кредиту 16 063,71 гривень, сума процентів за користування кредитом 28 578,30 гривень. нараховані проценти 19 180,20 гривень.
Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості.
Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт набуття позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 підтверджений матеріалами справи, факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договору №7002535 про надання споживчого кредиту від 26.08.2023 року доведений, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 63 822,21 гривень, вказана заборгованість відповідачем не спростована, тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Статтею 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу судом враховується наступне.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах № 923/560/17, N 329/766/18, № 178/1522/18.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При розгляді питання щодо розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню в даній справі, суд враховує, що було подано позовну заяву в якій окремим пунктом зазначено про проведення розгляду у відсутність представника позивача.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 р. у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У Постанові ВС від 31.08.2023 № 824/20/23 (61-6611ав23) вказано, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
При визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правову допомогу суд повинен ураховувати складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг і витрачений адвокатом час на їх надання, а не лише дані, наведені стороною в поданих документах. Про це зазначила колегія суддів Другої судової палати ККС ВС у постанові від 7 вересня 2023 року по справі № 202/8301/21.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи, для надання правничої допомоги між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 17/07/2024 від 17.07.2024 року. Відповідно до Рахунку на оплату по замовленню №4285/14/08 від 14.08.2024 та Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.08.2024 року згідно Договору № 17/07/2024 від 17.07.2024 року вартість наданих правничих послуг складає 10 000,00 гривень. 
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами, внаслідок чого суд відхиляє заперечення відповідача ОСОБА_1 щодо недоведеності витрат позивача на правову доплмогу, оскільки така позиція спростовується вищенаведеними доказами.
Враховуючи складність справи, яка не є складною, надані послуги у типовій для позивача справі, оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, значення справи для позивача та відповідача, враховуючи дії сторін у справі, тривалість розгляду справи, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову не відповідає принципам справедливості та верховенства права, та вартість послуг є вочевидь завищеною, тому, на думку суду витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 гривень відповідатимуть обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.
Керуючись ст.ст.141,263-265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 822, 21 гривень, з яких сума кредиту 16 063,71 гривень, сума процентів за користування кредитом 28 578,30 гривень, нараховані проценти 19 180,20 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2; 
Представник позивача: адвокат Столітній Михайло Миколайович, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.О. Костромітіна