П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/12073/25	

Перша інстанція: суддя Дерев`янко Л.Л.,
повний текст судового рішення
складено 28.01.2026, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
07.11.2025 Головне управління ДПС у Миколаївській області (надалі позивач, ГУ ДПС в Миколаївській області) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач), в якому просило суд:
- стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 47280,55 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (5018010200 місцевий бюджет).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що податковими повідомленнями-рішеннями від 31.10.2024 №0861247-2411-1407-UA48060350000011218 та №0861248-2411-1407-UA48060350000011218 відповідачу було нараховане податкове зобов`язання - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік, в сумі 10327,32 грн та 36953,23 грн відповідно. В подальшому було виставлено податкову вимогу від 30.06.2025 №0016886-1303-1429. Позивач вказував, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є такими, що вручені відповідачу, проте відповідач станом на час подання позову, податковий борг не сплатив.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року, ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ГУ ДПС в Миколаївській області задоволений в повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки у 2023 році апелянт був власником одного житлового будинку (другий житловий будинок був проданий у 2022 році). Також апелянт вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що рішенням Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 01.07.2022 №20 встановлені ставки податку та пільги, зокрема, пільга – 50 відсотків від суми податкового зобов`язання за рік для юридичних та фізичних осіб.
Також апелянт звертає увагу, що податковий орган 10.02.2026 провів перерахунок податкового зобов`язання апелянта за 2023 рік (ППР №2044/14-29-24-07-1403-UA48060350000011218), визначивши суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2023 рік, - 16425,50 грн.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому, позивач вказує, що після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення в цій справі, дійсно у відповідь на подану апелянтом заяву податковим органом був зроблений перерахунок його податкових зобов`язань, внаслідок чого було прийняте нове податкове повідомлення-рішення: №2044/14-29-24-07-1403-UА48060350000011218 від 10.02.2026, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, тобто вже після рішення суду від 28.01.2026 
Також ГУ ДПС в Миколаївській області зазначає, що визначені податкові зобов`язання, апелянтом було сплачено в повному обсязі, податковий борг у ОСОБА_1 на час подання відзиву на апеляційну скаргу – відсутній, проте вказане не є підставою для задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
З долучених податковим органом до позовної заяви документів вбачаються такі обставини.
Зареєстроване місце проживання відповідача - АДРЕСА_1 .
Матеріали справи містять копії корінців податкових повідомлень-рішень від 31.10.2024, які були додані до позову:
- №0861247-2411-1407-UA48060350000011218 на суму податкового зобов`язання з податку нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості – 10328,54 грн
- №0861248-2411-1407-UA48060350000011218 на суму податкового зобов`язання з податку нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості – 36953,23 грн
Також, матеріали справи містять докази направлення зазначених податкових повідомлень-рішень 12.02.2025 на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) та повернення 12.03.2025 вказаного поштового виправлення до податкового органу з відміткою про причини невручення «за закінченням терміну зберігання».
30.06.2025 ГУ ДПС в Миколаївській області винесла податкову вимогу №0016886-1303-1429 на суму податкового боргу 47280,55 грн станом на 26.06.2025.
Вказана податкова вимога була направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ( АДРЕСА_1 ) але повернута 21.07.2025 до податкового органу з відміткою про причини невручення «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до розрахунку податкової заборгованості станом на 26.08.2025, за апелянтом рахувався податковий борг у загальній сумі 47280,55 грн, який утворився через несплату податкового зобов`язання, нарахованого відповідно до податкових повідомлень-рішень від 31.10.2024 №0861247-2411-1407-UA48060350000011218 та №0861248-2411-1407-UA48060350000011218.
Обсяг нормативного регулювання спірних правовідносин полягає в наступному.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 ПК України).
В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (п.8.1 ст. 8 ПК України).
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п. 8.3 ст.8 ПК України).
До місцевих податків належать податок на майно (п.п.10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України).
Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі (п.10.3 ст. 10 ПК України).
Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень (абз. 1 п.12.3 ст.12 ПК України)..
Контролюючі органи не пізніше 25 серпня поточного року складають зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та/або зборів на відповідних територіях, а також про встановлені на відповідних територіях податкові пільги та подають її в електронній формі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (абз. 4 п.п. 12.3.3. п. 12.3 ст. 12 ПК України).
Податок на майно складається, окрім іншого, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (п.п.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України).
Платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні особи які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України).
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 п.266.2 ст. 266 ПК України).
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.п.266.3.3 п.266.3 ст. 266 ПК України)..
Відповідно до п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями) (абз.1 п.п.266.4.2 п.266.4 ст. 266 ПК України).
Відповідно до п.п.266.4.3 п.266.4 ст. 266 ПК України, пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:
об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;
об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 п.266.6 ст. 266 ПК України).
Відповідно до п.п.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
За приписами п.п.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до п.п.266.7.4 п. 266.7 ст. 266 ПК України, органи державної реєстрації прав на нерухоме майно зобов`язані у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій, надає відомості у строки та в порядку, встановлені підпунктом 70.16.7-1 пункту 70.16 статті 70 цього Кодексу.
У разі подання платником податку контролюючому органу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, відомості про яке відсутні у базі даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом відомостей від органів державної реєстрації прав на нерухоме майно про перехід права власності на об`єкт оподаткування.
Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт «а» п.п.266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України);
У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (п.п.266.10.2 п.266.10 ст. 266 ПК України).
Відповідно до п.42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п.42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
За приписами п.п.60.1.3 п.60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.
У випадках, визначених, зокрема підпунктом 60.1.3 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (п.60.4 ст.60 ПК України).
Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що за даними податкового органу за відповідачем обліковується узгоджений податковий борг у загальній сумі 47280,55 грн, який нарахований податковими повідомленнями-рішеннями від 31.10.2024 №0861247-2411-1407-UA48060350000011218 та №0861248-2411-1407-UA48060350000011218, і податковим органом дотримана процедура узгодження такого боргу, а відповідачем не надано жодного доказу оплати таких податкових зобов`язань чи їх оскарження, скасування або відкликання.
Відповідно до ст.. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Однак оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки суд першої, задовольняючи позовні вимоги податкового органу та стягуючи з відповідача спірну суму податкового боргу не встановив на підставі належних, достатніх та допустимих доказів усіх обставин, які мають значення для справи і які доводять обов`язок відповідача сплатити ту суму заборгованості, яку вимагає сплатити контролюючій орган, а саме: чи є відповідач платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, чи мав відповідач у 2023 році у власності об`єкти нерухомого майна, які є об`єктом оподаткування цим податком, чи вірно розрахована спірна сума податкової заборгованості.
Колегія суддів звертає увагу на те, що завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Той факт, що з даним позовом звернувся саме суб`єкт владних повноважень, не змінює наведених вище завдань адміністративного судочинства при вирішенні даного адміністративного спору.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем у даній справі виступає фізична особа, а щодо фізичних осіб пункт 87.11 ст.87 ПК України визначив, що для стягнення суми податкового боргу з платника податку - фізичної особи, на відміну від юридичної особи, орган стягнення звертається до суду з відповідним позовом, а саме стягнення податкового боргу за рішенням суду з фізичної особи здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Визначення саме судового порядку стягнення податкового боргу з фізичної особи є додатковими гарантіями захисту прав та інтересів такої категорії платників податків, а тому під час розгляду справ даної категорії адміністративний суд на підставі належних, достатніх та допустимих доказів повинен встановити всі обставини та факти, які доводять правомірність заявлених податковим органом вимог до такого платника податків, незалежно від участі такого платника в розгляді такої справи. 
Як вже зазначено вище, в якості доказів наявності у відповідача заявленої до стягнення суми податкового боргу податковий орган до свого позову долучив корінці вищевказаних ППР, податкову вимогу від 30.06.2025 №0016886-1303-1429 з розрахунком, докази їх направлення відповідачу, роздруківку з інтегрованої картки платника, і суд першої інстанції визнав ці документи достатніми для задоволення заявлених позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що такий обсяг наданих податковим органом документів не є достатніми та належними для підтвердження факту наявності у власності відповідача у 2023 році об`єктів оподаткування, по яким була нарахована вищевказана сума заборгованості, для визначення бази оподаткування та для розрахунку спірної суми податкового зобов`язання.
Ні податковий орган в позовній заяві, ні суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не вказують, з посиланням на докази, власником яких саме об`єктів нерухомості у 2023 році був ОСОБА_1 , яка площа цих об`єктів нерухомості та які ставки податку до них застосовуються. 
Отже, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що звертаючись до суду з позовом про стягнення податкового боргу, контролюючий орган:
- не надав доказів наявності у власності відповідача об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;
- не надав доказів щодо бази оподаткування, щодо наявності або відсутності підстав для застосування пільг, передбачених як ПК України, так і рішенням Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 01.07.2022 №20; 
- не надав детальних розрахунків податкових зобов`язань за 2023 рік.
Та обставина, що податковим органом була дотримана процедура узгодження спірної суми податкового боргу, а відповідач не оскаржив податкові повідомлення-рішення, якими цей борг нарахований, що було покладено судом першої інстанції в основу свого рішення, не є беззаперечним свідченням правомірності спірної суми податкового боргу. Ця обставина не звільняла суд першої інстанції від встановлення тих ключових обставин та фактів, які доводять правомірність заявленої до стягнення суми податкового боргу. 
З матеріалів справи та наданих апелянтом документів вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01.01.2023 до 31.12.2023 був власником лише одного об`єкта нерухомості – житлового будинку загальною площею 499,10 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Житловий будинок загальною площею 139,5 кв., за адресою: АДРЕСА_3 , сума податку по якому такої включена до спірної суми податкового боргу, був відчужений ОСОБА_1 17.11.2022 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.
Рішенням Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 01.07.2022 №20 встановлено на території Чорноморської сільської ради, зокрема, ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки та пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України. 
Так, відповідно до переліку пільг на 2023 рік, з 01.01.2023, встановлені пільги в розмірі 50 відсотків від суми податкового зобов`язання на рік, зокрема, для фізичних та юридичних осіб - власників житлової та/або нежитлової нерухомості, в разі наявності у них правоустановчих документів на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомості (Державних актів на земельні ділянки, договорів оренди земельних ділянок, Витяги про державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки), крім земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що суми нарахованого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік за ППР від 31.10.2024 становлять 10328,54 грн та 36953,23 грн, а вже після надання відповідачем документів щодо права власності на нерухоме майно сам податковий орган перерахував належну до сплати відповідачем суму податку на нерухоме майно за 2023 рік в розмірі 16 425,50 грн., винісши нове ППР від 10.02.2026. 
Водночас, не заперечуючи зменшення суми грошового зобов`язання відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік, відповідно до ППР від 10.02.2026, та факт сплати відповідачем такого податкового зобов`язання, контролюючий орган у відзиві на апеляційну скаргу не зазначає, а ні об`єкт оподаткування, ані базу оподаткування, ані відомості щодо застосування пільг.
За наведених вище обставин рішення суду першої інстанції не може вважтися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити у задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія