ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 697/3219/25		
Провадження № 22-ц/821/1059/26		
Категорія: 304090000  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Новікова О.М., Фетісової Т.Л.
за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», 
представник позивача : адвокат Клименко Тарас Васильович,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Клименка Тараса Васильовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2026 року (ухваленого в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Деревенського І.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

15 грудня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.10.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №454478-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»,на підставі якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. 
Умовами Договору визначено, що плата за користування кредитом є фіксованою і сплачується за кожен день користування кредитом.
Процентна ставка упродовж строку кредитування нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування коштами із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Позивач вказує, що свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , однак до теперішнього часу відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та лише частково сплатив кошти, а саме:1 310,00 грн та у останнього станом на 01.12.2025 утворилася заборгованість за договором №454478-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 14 177,12 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 5 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 8 870,72 грн; суми прострочених платежів за комісією - 306,40 грн.
На підставі наведеного, ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 454478-КС-002 від 21.10.2022 в розмірі 14 177,12 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2026 року позовні вимоги - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором № 454478-КС-002 від 21.10.2022 в розмірі 5 306,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору в розмірі 906,70 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановивши, що між сторонами укладено кредитний договір та отримано відповідачем грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн , проте після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законних вимогах, зазначених у кредитному договорі, та не заперечуються відповідачем, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5 000,00 грн за договором №454478-КС-002 від 21.10.2022 про надання кредиту.
Вирішуючи вимоги в частині стягнення розміру відсотків за користування грошовими коштами, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач перебуває на військовій службі, врахувавши приписи пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дійшов висновку, що відповідач як військовослужбовець, підлягає звільненню від сплати заборгованості за відсотками за кредитним договором №454478-КС-002 від 21.10.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 30 березня 2026 року через систему «Електронний суд», представник ТОВ «Бізнес Позика» - адвокат Клименко Т.В., вважаючи рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами ухваленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2026 року в частині відмови у стягненні заборгованості по процентам скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в решті рішення суду - залишити без змін. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що сума заборгованості у розмірі 14 177,12 грн нарахована за період дії договору, а саме з 21.10.2022 по 10.02.2023, тобто в той період, коли відповідач не перебував на військовій службі і не мав статусу військовослужбовця, оскільки як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 зарахований на військову службу до лав ЗСУ з 25.11.2025.
Вказує, що суд першої інстанції помилково не врахував, що норма ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на військовослужбовців щодо не нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом поширюється на військовослужбовців лише у період їх перебування на військовій службі.
Також суд першої інстанції не звернув увагу, що у ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йдеться саме про не нарахування процентів, а не про списання всіх процентів, які були нараховані до набрання чинності змін до цієї норми.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.10.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №454478-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором UA-2177, який було надіслано на номер його мобільного телефону.
ТОВ «Бізнес Позика» 21.10.2022 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 436375-КС-001 про надання кредиту (а.с.45-47).
21.10.2022 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферти) щодо укладення Договору №454478-КС-002 про надання кредиту.
Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Тип кредиту: кредит, строк на який надається кредит: 16 тижнів. Процентна ставка в день 1,15514127, фіксована. Комісія за надання кредиту: 750 грн. Термін дії договору: до10.02.2023. Орієнтовна загальна вартість кредиту 10 480,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 11956,93 %.
У п.3 договору міститься графік платежів, який передбачає 8 платежів за період з 04.11.2022 по 10.02.2023.
Згідно з п. 7.3.1 договору, підписуючи цей договір позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті Кредитодавця.
В подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилась заборгованість, яка складає 14 177,12 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000 грн, суми прострочених платежів по процентах 8 870,72 грн та суми прострочених платежів за комісією 306,40 грн.
До позовної заяви додано візуальну форму послідовності дій Клієнта, де вказано детально дії Клієнта, спрямовані на укладення електронного Договору про надання кредиту №454478-КС-002 від 21.10.2022 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com.
До підписання договору №454478-КС-002 від 21.10.2022 про надання кредиту відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту від 21.10.2022, у якому було визначено суму кредиту, строк повернення кредитних коштів, процентну ставку, комісію за надання кредиту та інші умови договору (розділи 3, 4 паспорту споживчого кредиту). Паспортом споживчого кредиту передбачено, що позичальник має право безкоштовно отримати копію проекту договору про надання кредиту у письмовій чи електронній формі за своїм вибором (розділ 7 паспорту споживчого кредиту). Підписуючи паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних ним умов кредитування (розділ 7 паспорту споживчого кредиту).
Відповідно до копії анкети клієнта, ОСОБА_1 було зазначено інформацію стосовно бажаного кредиту: сума бажаного кредиту 5 000,00 грн, дата отримання кредиту 21.10.2022, фінансовий номер телефону позичальника НОМЕР_2 , номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_1 .
Факт перерахування позивачем відповідачу коштів підтверджується квитанцією TAC Pay №531145548 від 21.10.2022, з якої вбачається, що ТОВ «Бізнес Позика» 21.10.2022 о 09:33 год, перерахувало на карту № НОМЕР_1 , кошти у сумі 5 000,00 грн, призначення платежу: «перерахунок коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , згідно до кредитного договору №454478-КС-002 від 21.10.2022».
Згідно розрахунку заборгованості за договором №454478-КС-002 від 21.10.2022 відповідач всупереч умовам договору свої зобов`язання з повернення кредиту не виконував належним чином, сплативши на погашення кредитної заборгованості лише 1 310,00 грн, внаслідок чого у нього станом на 28.11.2025 утворилась заборгованість в загальному розмірі 14 177,12 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основним боргом, 8 870,72 грн - сума заборгованості за відсотками, 306,40 грн сума заборгованості по комісії.
Сплачені відповідачем кошти у розмірі 1 310,00 грн були спрямовані на погашення нарахованих процентів у сумі 866,40 грн та комісії у сумі 443,60 грн.
Відповідно до довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №454478-КС-002 від 21.10.2022 станом на 27.11.2025 загальна заборгованість за договором складає 14 177,12 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основним боргом, 8 870,72 грн - сума заборгованості за відсотками, 306,40 грн сума заборгованості по комісії.
На виконання умов ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.01.2026, АТ «ПУМБ» за вих. № КНО-07.8.5/2006БТ від 10.02.2026 направило інформацію, з якої вбачається, що в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська картка № НОМЕР_1 до рахунку № НОМЕР_4 , а також направлено виписку по особовому рахунку № НОМЕР_4 , з якої вбачається, що 21.10.2022 на вищевказаний рахунок були зараховані кошти у сумі 5 000,00 грн. (а.с.40-43)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також апеляційний суд приймає до уваги, що у статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.
Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.
Враховуючи вищевикладені норми права та встановлені обставини справи, суд першої інстанції встановивши, що після закінчення строку кредитуванням відповідач не повернув грошові кошти, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законних вимогах зазначених у кредитному договорі, та не заперечуються відповідачем, дійшов правильного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 5 000,00 грн за договором №454478-КС-002 від 21.10.2022 про надання кредиту.
Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості по процентах за користування грошовими коштами, суд першої інстанції, встановивши, що відповідач перебуває на військовій службі, врахувавши приписи пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дійшов висновку, що відповідач як військовослужбовець, підлягає звільненню від сплати заборгованості за відсотками за кредитним договором №454478-КС-002 від 21.10.2022.
В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес Позика» вважає помилковими висновки суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентахі посилається на невірне застосування судом норм матеріального права, а саме п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей . 
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, копією Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 369 від 25.11.2025, копією довідки про перебування відповідача на військовій службі від 01.12.2025 №2496/1/16/2274, з яких вбачається, що відповідач призваний військову службу до в/ч НОМЕР_5 з 25.11.2025.
Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Отже, на відповідача ОСОБА_1 поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом саме з 25 листопада 2025 року і по даний час.
При зверненні із даним позовом ТОВ «Бізнес Позика» на підтвердження розміру заборгованості за договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 надало розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відсотки за вказаним кредитним договором нараховувались у період з 21.10.2022 по 10.02.2023.
Встановивши, що у період з 25.11.2025 і по даний час відповідач перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, а заборгованість за відсотками нараховувалась у період з 21.10.2022 по 10.02.2023, тобто на відповідача не поширюється дана пільга, оскільки нарахування відсотків здійснювалось відповідно умов договору та до вступу відповідача на військову службу.
Проте, суд першої інстанції на вищевикладене не звернув належної уваги і дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 як військовослужбовець підлягає звільненню від сплати суми прострочених платежів по процентах за Договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 .
Перевіривши розмір заборгованості за відсотками за період з 21.10.2022 по 10.02.2023, колегія суддів встановила, що згідно з умовами Договору № 454478-КС-002 від 21.10.2022 сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить: стандартна процентна ставка – 2,00000000 процентів в день, знижена процентна ставка – 1,15514127 процентів в день користування Кредитом.
Сторони домовилися, що знижена процентна ставка нараховується за умови повернення позичальником кредиту згідно погодженого сторонами графіку платежів. У іншому випадку, проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною процентною ставкою.
З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що за зниженою процентною ставкою 1,15514127 % у день позивач нараховував відповідачу проценти з 21.10.2022 до 25.11.2022 і становлять вони 1 212,96 грн та з 26.11.2022 по 10.02.2023 за процентною ставкою 2,00% на день і становлять 7 657,76 грн та містить сплату відповідачем коштів 04.11.2022 у розмірі 1 310,00 грн, з яких 866,40 списано на погашення процентів, а 443,60 грн - на погашення суми комісії, а загальний розмір заборгованості за відсотками становить 8 870,72 грн.
Отже, перевіривши наведену позивачем суму заборгованості за відсотками згідно умов договору 454478-КС-002 від 21.10.2022, колегія суддів встановила, що сума заборгованості визначена позивачем, відповідає умовам договору, нарахована в межах строку кредитування, тому колегія суддів вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми прострочених платежів по процентах за Договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 підлягають до задоволення.
Зважаючи на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми прострочених платежів по процентах розмірі 8 870,72 грн, та вважає, що в цій частині рішення суду підлягає до скасування із ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми прострочених платежів по процентах за Договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 у розмірі 8 870,72 грн.
Виходячи з наведеного вище, апеляційний суд встановив, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Бізнес Позика» знайшли своє об`єктивне підтвердження за наслідками перегляду судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні суми прострочених платежів по процентах за Договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення вимог.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення в частині стягнення заборгованості по процентах, а відтак позовні вимоги позивача будуть задоволені в повному обсязі, та з урахуванням того, що при зверненні до суду із даним позовом ТОВ «Бізнес Позика» було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, то згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,20 грн судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції та 3 633,60 грн за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. 

Керуючись ст.ст. 141, 258, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд ,–

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - адвоката Клименка Тараса Васильовича – задовольнити.
Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2026 року скасувати в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення суми прострочених платежів по процентах за Договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 і судових витрат та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення суми прострочених платежів по процентах за Договором №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) суму прострочених платежів по процентах за Договором № №454478-КС-002 про надання кредиту від 21.10.2022 у розмірі 8 870,72 грн.
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ЄДРПОУ 41084239) 6 056,00 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча         О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Т.Л. Фетісова