Справа №:755/23683/25
Провадження №: 2-о/755/89/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі: 
головуючої судді - Марфіної Н.В.,
за участі секретаря - Лазоришин А.В.,
заявника - ОСОБА_1 ,
представника заявника - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - 

у с т а н о в и в:

03.12.2025 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, у якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 11.11.2019 року по день зникнення ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вимоги заяви мотивовано тим, що заявниця стала проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 11.11.2019 року. Заявниця та ОСОБА_3 проживали у належній останньому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В означений період ні заявниця, ні ОСОБА_3 в інших зареєстрованих шлюбах не перебували. Заявниця вказує, що вона разом з ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, разом купляли побутову техніку та речі, провели ремонт у наведеній квартирі, турбувались один про одного, сплачували комунальні послуги та несли інші витрати. Спільних дітей не мали. 24.09.2024 року ОСОБА_3 був мобілізований за Збройних Сил України, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і під час служби пересилав заявниці продукти та гроші, тобто заявниця та ОСОБА_3 були однією сім`єю. У відомостях ТЦК про членів сім`ї ОСОБА_3 зазначив заявницю як цивільну дружину. При захисті Батьківщини під час виконання військового обов`язку ОСОБА_3 пропав безвісти 01.06.2025 року, про що заявниця отримала сповіщення сім`ї №547 як цивільна дружина. Також військова частина надала заявниці копію наказу №179 від 15.06.2025 року та Акт службового розслідування від 13.06.2025 року про обставини зникнення. Заявниця звернулась із заявою про зникнення безвісти ОСОБА_3 до органів поліції і по даному факту було зареєстроване кримінальне провадження №12025100040002125. Встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для реалізації прав як члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, зокрема для оформлення грошової допомоги та інших соціальних гарантій, передбачених законодавством. Батьки ОСОБА_3 померли, дітей він не мав, як і інших близьких родичів. Поняття сім`ї сформульоване у ст. 3 СК України, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме у зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що є ознаками сім`ї. ЄСПЛ зауважує, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонсон проти Ірландії» було встановлено, що заявники проживали спільно близько 15 років. На цій підставі ЄСПЛ зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у осіб деяких прав та обов`язків. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Нормами СК України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. У постанові Верховного Суду від 20.03.2023 року у справі №372/3321/19 суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Верховного Суду від 26.07.2022 року у справі №664/1206/19 суд дійшов висновку, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі №531/295/19 дійшов до висновку вказавши наступне: для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю можуть бути: свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи виселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувались один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. При встановлення факту наявності у осіб спільного побуду доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному приміщенні або в його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Обставини проживання однією сім`єю без шлюбу заявниці з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджуються копіє свідоцтва про право власності на житло, копіями чеків і квитанцій, витягом з повідомлень нової пошти, сповіщенням сім`ї №547, копією наказу №179, витягом з ЄРДР. Крім того, обставини проживання однією сім`єю з листопада 2019 року можуть підтвердити свідки.
Ухвалою суду від 10.12.2025 року відкрите провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження, залучено до участі у справі Міністерство оборони України, задоволено заяву ОСОБА_1 про виклик свідків, а також витребувано додаткові докази.
Ухвалою суду від 06.05.2026 року витребувано додаткові докази.
Протокольною ухвалою суду від 02.06.2026 року відмолено у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про виключення Міністерства оборони України зі складу заінтересованих осіб.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою заявниці та ОСОБА_3 . Останнього свідок знає з дитинства, а із заявницею познайомилась приблизно у 2010 році. Заявниця та ОСОБА_3 проживали разом приблизно з 2010 року у квартирі належній ОСОБА_3 . Вони все робили разом, завели собак, вигулювали їх. Брат свідка часто ходив у гості до заявниці та ОСОБА_3 допомагав їм міняти двері у квартирі. Свідок зазначає, що постійно бачила заявницю та ОСОБА_3 разом, вони жили як подружжя, чоловік поважав та любив заявницю.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що вона є сусідкою заявниці та ОСОБА_3 , відповідно спілкувалась з ними. Наскільки відомо свідку, ОСОБА_3 пропав безвісти. Заявниця та ОСОБА_3 проживали разом приблизно з 2009-2010 року, разом все робили, змінювали вікна у квартирі, гуляли. На думку свідка, заявниця та ОСОБА_3 складали сім`ю, свідок час від часу приходила до них у гості. Свідок знала ОСОБА_3 з дитинства, він представляв заявницю як свою дружину, вона готувала їжу, прибирала, прала. Чому не одружились свідку не відомо.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 суду показав, що він є сусідом заявниці та ОСОБА_3 , його квартира знаходиться поруч. Свідку відомо, що ОСОБА_3 пішов служити і зник безвісти або загинув. Заявниця продовжує жити у квартирі. Разом заявниця та ОСОБА_3 проживали у квартирі приблизно з 2010 року, часто заходили у гості до квартири свідка на чай, каву, оскільки товаришували із сином свідка. Заявниця та ОСОБА_3 проживали як родина, хоч і не були в зареєстрованому шлюбі. Вони разом вели господарство, робили ремонт у квартирі, міняли вікна та двері. Заявниця готували їсти, прала, прибирала. Син свідка інвалід і заявниця та ОСОБА_3 відвідували його. ОСОБА_3 заробляв кошти для родини, купляв продукти, разом вони вигулювали собак.
В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що їй треба встановити факт проживання однією сім`єю, оскільки з ОСОБА_3 вона проживала у цивільному шлюбі. Заявниця познайомилась з ОСОБА_3 влітку 2009 року, спочатку він лише приходив на роботу до заявниці, потім почали зустрічатись, а взимку 2009 року почали проживати разом. Заявниця та ОСОБА_3 все робили разом, купляли речі, продукти, робили ремонт в квартирі, відпочивали, ходили по магазинах. ОСОБА_3 розірвав свій попередній шлюб приблизно у 2005 році, а шлюб заявниці був розірваний за позовом її чоловіка у 2019 році. Заявниця стверджує, що вела з ОСОБА_3 спільне господарство, а попередній шлюб не розірвала по власній халатності. Заявниця проживала з ОСОБА_3 у належній останньому квартирі, вони разом робили у ній ремонт, змінювали вікна та двері, купляли нові меблі, фактично проживали як чоловік та дружина. 01.06.2025 року ОСОБА_3 зник безвісти, востаннє телефонував заявниці 28.05.2025 року, сказав, що йде на бойове завдання. За заявою заявниці було відкрите кримінальне провадження за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 , але до теперішнього часу жодних результатів розслідування немає.
Представник заявниці в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що заявниця та ОСОБА_3 фактично проживали разом з 2009 року, але поскільки попередній шлюб заявниці був розірваний лише у 2019 році, тому відповідний факт заявниця просить встановити саме з часу розірвання шлюбу до часу зникнення ОСОБА_3 безвісти. Заявниця та ОСОБА_3 вели спільне господарство, робили ремонт в квартирі, міняли вікна та двері. Факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується також показами свідків. Заявниця вчасно не розірвання попередній шлюб по власній халатності, але вона дійсно проживала з ОСОБА_3 та вела із ним спільне господарство, тож, на думку представника, заява підлягає до задоволення, адже заявниця та ОСОБА_3 тривалий час проживали разом, хоч заявниця і не розірвала вчасно свій попередній шлюб.
Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, у матеріалах справи наявні клопотання заінтересованих осіб про розгляд справи без участі їх представників. У своєму клопотанні представник Військової частини НОМЕР_1 зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.
За змістом ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, в тому числі і встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Разом з цим, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17 вказано на те, що сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.
За змістом ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
За даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та витребуваних судом копії актових записів стосовно укладення та розірвання шлюбу заявницею та ОСОБА_3 , судом встановлено наступне:
- 23.04.2002 року між заявницею та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб, який розірваний 14.04.2005 року;
- 05.02.2009 року між заявницею та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб, який розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2019 року у справі №755/1538/19 (У цьому контексті слід зазначити, що заявниця стверджує про фактичний початок проживання з ОСОБА_3 з зими 2009 року, натомість у цей же час реєструє шлюб з іншим чоловіком. За даними ЄДРСР із позовом про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_7 );
- ОСОБА_3 12.10.2001 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , який розірваний 16.07.2009 року (а.с. 10, 68-72).
Судом установлено, що батьки ОСОБА_3 померли, дітей він не мав (а.с. 67, 73, 111, 122).
За змістом довідки від 19.09.2025 року, солдат ОСОБА_3 , дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 08.11.2024 року (а.с. 12).
Згідно сповіщення сім`ї №547 від 10.06.2025 року на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 : «Сповіщаю вас про те, що ваш цивільний чоловік, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець-снайпер 2 штурмового відділення штурмового взводу 1 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання 01.06.2025 року поблизу н.п. Шевченкове Перше Гродівської селищної громади Покровського району Донецької області зник безвісти» (а.с. 24).
За заявою ОСОБА_1 19.06.2025 року зареєстроване кримінальне провадження №12025100040002125 за ч. 1 ст. 115 КК України по факту зникнення безвісти 01.06.2025 року ОСОБА_3 (а.с. 28).
Зі змісту наявної в матеріалах справи копії паспорту заявниці убачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 21.11.1997 року (а.с. 8-9, 38).
Водночас ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 з 28.05.1996 року (а.с. 66).
Отже, убачається, що заявниця свого зареєстрованого місця проживання не змінювала.
Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 09.08.2005 року (а.с. 13).
На підтвердження вимог заяви заявницею надано суду:
- Копію видаткової накладної від 13.11.2020 року щодо купівлі холодильника (а.с. 15). Однак у цій накладній відсутні дані покупця та адреса доставки зазначеної побутової техніки;
- Копію квитанції про оплату заявницею 19.10.2022 року за спожитий газ по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 16);
- Копію квитанції про оплату заявницею 24.05.2022 року за спожитий газ (а.с. 17). У цій квитанції адреси по який здійснено оплату не вказано;
- Копію квитанції про оплату заявницею 14.07.2025 року за спожиту електричну енергію (а.с. 18). У цій квитанції адреси по який здійснено оплату не вказано;
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року за вивезення побутових відходів по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19);
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року за холодне водопостачання та водовідведення по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19);
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року за централізоване постачання гарячої води по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19);
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року за централізоване опалення по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19);
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року за спожитий газ по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19а);
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року абонентської плати по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19а);
- Копію квитанції про оплату заявницею 23.11.2022 року за житлово-комунальні послуги по адресі: АДРЕСА_1 (а.с. 19а);
- Копію квитанції про оплату від імені ОСОБА_3 28.11.2025 року за вивезення побутових відходів по о/р НОМЕР_3 (а.с. 20);
- Копію квитанції про оплату від імені ОСОБА_3 28.11.2025 року за утримання будинку та прибудинкової території по о/р НОМЕР_3 (а.с. 20);
- Копію квитанції про оплату від імені ОСОБА_3 28.11.2025 року за централізоване постачання холодної води та водовідведення по о/р НОМЕР_3 (а.с. 20);
- Копію квитанції про оплату від імені ОСОБА_3 28.11.2025 року за управління багатоквартирним будинком по о/р НОМЕР_3 (а.с. 20).
Із всього наведеного переліку квитанції, до періоду спільного проживання, про який стверджує заявниця (11.11.2019-01.06.2025), відносяться тільки квитанції щодо здійснення заявницею оплат за житлово-комунальні послуги в жовтні та листопаді 2022 року.
До заяви також додано скрин-копії із мобільного телефону додатку «Нова пошта» щодо отримання повідомлень про прибуття до відділення пошти посилок від ОСОБА_3 , які датовані 25.02.2025 року, 15.03.2025 року, 20.05.2025 року, 26.05.2025 року, 19.04.2025 року, 23.04.2025 року, 06.04.2025 року, 12.05.2025 року, 16.05.2025 року (а.с. 21-23).
Водночас із цим з наведених скрин-копій не можливо встановити кому саме були адресовані посилки.
В сучасному світі пересилання листів та листівок засобами поштового зв`язку, у яких фіксується дійсне ставлення відправника до адресата зустрічається все менше, однак розповсюджене пересилання повідомлень різноманітними месенджерами додатків мобільного зв`язку. Ці повідомлення на теперішній час входять до доказової бази при необхідності підтвердити дійсні відносини між чоловіком та жінкою, яка має намір встановити факт спільного проживання однією сім`єю. Однак заявниця не надала суду жодних переписок/повідомлень між нею та ОСОБА_3 , не дивлячись на те, що за її словами вони познайомились ще у 2009 році.
Суду не дано жодних спільних фотографій, доказів спільного відпочинку тощо.
В цілому показання допитаних свідків, носять загальний характер і не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у подібних правовідносинах. Самі по собі покази свідків не є належним підтвердженням факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Об`єктивно кожна особа має власне уявлення про поняття сім`ї, спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків притаманних подружжю, яке не завжди співвідноситься з законодавчим визначенням таких понять, тож покази свідків про проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю не є належними, допустимими, достовірними і, як наслідок, достатніми доказами для встановлення відповідного юридичного факту.
Надані заявницею докази не мають переконливого свідчення про дійсне спільне проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, наявність між заявницею та ОСОБА_3 взаємних прав та обов`язків, притаманних членам сім`ї, та не є достатньою підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Об`єктивно убачається, що заявниця мала доступ до квартири ОСОБА_3 , тож наявність у неї особистих документів останнього не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю за відсутності достатніх доказів спільного проживання, ведення господарства, спільності бюджету та побуту, наявності взаємних прав та обов`язків притаманних подружжю у період з 11.11.2019 року по 01.06.2025 року та сталості таких відносин.
Заявницею не надано переконливих, належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів на підтвердження ведення нею з ОСОБА_3 спільного бюджету, господарства та побуту, наявності спільних фінансів, наявності взаємних прав та обов`язків, спільних витрат, купівлі майна для спільного користування тощо, на підтвердження реальності сімейних відносин і їх довготривалості. Наявність романтичних або навіть близьких стосунків саме по собі не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без доведення зазначених вище обставин навіть за умови наявності даних, що заявниця дійсно у певний період проживала в квартирі ОСОБА_3 .
Стосовно зазначення у сповіщенні сім`ї на адресу заявниці про те, що це сповіщення направлене як цивільній дружині ОСОБА_3 суд зазначає, що чинне законодавство не містить понять «цивільні дружина/чоловік», «цивільний шлюб». Підстави із яких т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 застосовано відповідний вислів не відомі і заявницею не підтверджені, будь-які написані власноручно ОСОБА_3 документи, у яких він відповідним чином визначав статус заявниці в матеріалах справи відсутні. Зазначення ж ОСОБА_3 контактної особи за відсутності у нього близьких родичів, не вказує на існування між ним та ОСОБА_1 стосунків притаманних саме подружжю та їх проживання однією сім`єю.
Досліджені у справі докази у їх сукупності не дають можливості суду дійти обґрунтованого висновку про підтвердження заявницею факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , а тому суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 за її недоведеністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 36 СК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 18.06.2026 року.

Суддя -