532/2681/25 
3/532/28/2026
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 р.  м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Тесленко Т. В., з участю секретаря судового засідання Климченко А. О., захисника - адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності Бердніченко О. П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 774570 від 11.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 11 жовтня 2025 року о 21:35 год в м. Кобеляки, Полтавського району Полтавської області керував скутером ФАДА №9, обладнаним електродвигуном, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера, де результат становив 2,58 ‰.
Адвокат Бердніченко О. П. та її підзахисний в судовому засіданні заперечували факт руху ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та пояснили, що оскільки електроскутер FADA розрядився, то ОСОБА_1 його котив, однак не керував ним. У вказаній справі не зафіксовано, що транспортний засіб приводився в рух саме електродвигуном, відсутня відеофіксація моменту руху, відсутні пояснення свідків, а також поліцейський не встановлював та не фіксував режим руху транспортного засобу. Тому, відсутні докази, що у конкретний момент ОСОБА_1 здійснював рух саме за допомогою електродвигуна, а не м`язової сили. З урахуванням зазначеного, прохали суд закрити провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відео з нарудної камери, дійшов до таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Огляд на стан сп`яніння у медичному закладі проводиться у разі відмови водія від огляду поліцейським, у разі незгоди з результатами огляду поліцейським, якщо у водія є ознаки перебування під впливом лікарських або наркотичних препаратів.
Відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано диск із відеозаписами з нагрудної камери, за результатами дослідження якого встановлено, що ОСОБА_1 на час здійснення відеозапису не рухався на скутері.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано лише результати алкотесту приладу Драгер від 11.10.2025, № тесту 2363, де встановлено результат 2,58 ‰, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння. Свідки при складанні протоколу не залучалися, оскільки жодних відміток в протоколі про адміністративне правопорушення не значиться.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.
Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).
При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких.
Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.
Згідно з ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.
У матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Доказів, які б об`єктивно вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 130, 247, 251, 252, 254, 284 КУпАП, суд

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя