Справа № 468/2830/25
2/468/205/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
07.05.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Муругова В.В., за участі секретаря судового засідання Зарванської Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №468/2830/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 10.12.2019 року був укладений кредитний договір № 2027900643, за яким позивач надав відповідачу кредит. 
20.08.2021 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» уклали договір факторингу, відповідно до якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором № 2027900643 від 10.12.2019 року.
Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка становить 13 226,31 грн., з яких: 9778,62 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 1,49 грн. – заборгованість за процентами, 3446,20 грн. – заборгованість по комісії. 
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В тексті позову позивач заявив про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, що вказує на відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. 
З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі матеріали (копію акту-приймання-передачі реєстру боржників № 1 по договору факторингу № 20/08/21 від 18.08.2021 року; копію акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 14.11.2025 року; копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 20.08.2021 року № 20/08/21; копію детального опису виконаних адвокатом робіт; копію договору про надання правової допомоги від 25.08.2025 року з додатковою угодою від 14.11.2025 року; копію кредитного договору № 2027900643 від 10.12.2019 року з додатком; копію рахунку на оплату № 62 від 10.12.2019 року; копію специфікації до кредитного договору від 10.12.2019 року; копію анкети-заяви на отримання кредиту від 10.12.2019 року; копію паспорта споживчого кредиту від 10.12.2019 року з додатком; копію опису документів кредитної справи; копію договору факторингу № 20/08/21 від 18.08.2021 року; копію платіжного доручення від 20.08.2021 року; копію вимоги від 23.06.2025 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку про можливість часткового задоволення позову.
В судовому засіданні встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 10.12.2019 року був укладений кредитний договір №2027900643, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 9780 грн. строком до 10.12.2021 року, з умовою сплати процентів в розмірі 0,01% річних та 958,44 грн. комісійної винагороди за видачу кредиту, оплати додаткової послуги банку «СМС-Довідка» в розмірі 390 грн. та щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 3 % від суми кредиту. Також відповідно до вказаного договору була відкрита кредитна лінія та відповідач отримав платіжну картку, процентна ставка за користування кредитною лінією становила 5% в місяць. 
Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту. 
20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладений договір факторингу № 20/08/21, відповідно до якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором № 2027900643 від 10.12.2019 року.
Заборгованість відповідача згідно з розрахунком заборгованості становить 13 226,31 грн., з яких: 9778,62 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 1,49 грн. – заборгованість за процентами, 3446,20 грн. – заборгованість по комісії. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 року за клопотанням позивача у первісного кредитора витребувані докази (виписку по рахунку та розрахунок заборгованості), проте у визначений строк витребувані докази суду не надані, натомість саме позивач має довести обґрунтованість розрахованої заборгованості та її докладний розрахунок, а також як сторона відповідного договору факторингу мав вжити заходів на отримання від первісного кредитора всіх первинних документів та відомостей, які стосуються обґрунтованості розміру відступленого права вимоги до відповідача. 

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит – це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. 
Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором.
У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за процентами.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за вказаним вище договором в сумі 3446,20 грн. то суд доходить таких висновків.
Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору) Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору) умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
При цьому кредитний договір не уточнює систематичність запитів позичальника про надання відповідної інформації як підставу для нарахування вказаної комісії та передбачає нарахування такої комісії за кожен період користування кредитом між кожними визначеними графіком датами чергового невнесеного позичальником платежі в незалежності від таких запитів. 
Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року №496/3134/19 банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. За змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За такого, за будь-яких обставин нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості без уточнення систематичності запиту відповідної інформації споживачем є нікчемним як таке, що суперечить ч.1-2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому відсутні підстави також і для стягнення 3446,20 грн в якості комісії за даним договором. 
У зв`язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню – з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2027900643 від 10.12.2019 року в сумі 9780,11 грн., з яких: 9778,62 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 1,49 грн. – заборгованість за процентами.
Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 74%. Тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1792,58 грн. (2422,40 грн. х 74 %) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2220 грн. (3000 грн. х 74 %). 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 133, 141, 264; 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2027900643 від 10.12.2019 року 9780 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 11 копійок.

В задоволенні позовних вимог про стягнення комісії – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 1792 (одну тисячу сімсот дев`яносто дві) гривні 58 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 2220 (дві тисячі двісті двадцять) гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 м. Київ, ідентифікаційний код 43453613);
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 07.05.2026 року. 
суддя: