ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/7888/25 
№ провадження 2/646/1243/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року     місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі 
головуючої судді Іщенко О. В., 
секретар судового засідання Петренко А. О., 
учасники справи: 
представники позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопкова М. С., Кукса К. О.,
відповідач ОСОБА_1 ,
представник відповідача Компанієць С. В. ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій позивача та відповідача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі
До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» в особі представника Хлопкової М. С. з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року у розмірі 58 370,40 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103871555.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою електронного одноразового ідентифікатора MNV546HJ.
09 червня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у сумі 12 000,00 гривень на банківську картку відповідача № 5168-75ХХ-ХХХХ-0880.
28 листопада 2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладались додаткові угоди, зокрема, щодо продовження терміну дії договору факторингу.
Первісний кредитор та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 242 від 01 серпня 2023 року, за яким від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
10 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу № 10/1024-01 10 жовтня 2024 року підписали реєстр прав вимоги № 2, за яким від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступлено право вимоги до відповідача.
04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Позивач зазначив, що ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не здійснювалось жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором.
Ураховуючи викладене вище, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року становить 58 370,40 гривень та складається із: заборгованості по тілу кредиту у сумі 12 000,00 гривень, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 46 370,40 гривень, яку позивач, просить суд стягнути з відповідача на свою користь.
Окрім того, позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.
З метою забезпечення повного та об`єктивного з`ясування обставин справи ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк».
18 березня 2026 року Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» на виконання ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова було надіслано на адресу суду інформацію, що витребовувалась.
31 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Компанійця С. В. надійшли додаткові пояснення у справі.
У наданих поясненнях Компанієць С. В. зазначив, що позивачем не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту укладення між відповідачем та первісним кредитором кредитного договору № 103871555 від 09 червня 2023 року та набрання ним чинності. Надана до суду копія кредитного договору не містить належного підпису первісного кредитора, а електронний підпис відповідача розміщений лише на останній сторінці документа, що не дає можливості встановити, з якими саме умовами договору відповідач погодився. Правила надання грошових коштів у позику та заявка на отримання кредиту не містять підпису відповідача, у зв`язку з чим відсутні докази ознайомлення останнього з умовами кредитування та їх прийняття.
Окрім того, на переконання представника відповідача, позивач не довів належними доказами набуття права вимоги за кредитним договором - надані до матеріалів справи витяги з реєстрів прав вимоги не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо письмових доказів, не підтверджують факт відступлення права вимоги саме за кредитним договором відповідача та не дають можливості встановити безперервність переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача. 
Також Компанієць С. В. зазначив, що позивач не надав належних доказів передачі права вимоги на кожному етапі укладених договорів факторингу.
Ураховуючи викладене вище, представник відповідача просив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.
02 квітня 2026 року засобами системи «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» Кукси К. О. надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, щокредитний договір № 103871555 від 09 червня 2023 року був укладений в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Процедура оформлення кредиту передбачала послідовне заповнення позичальником заявки на кредит через веб-сайт або мобільний додаток, створення особистого кабінету, внесення персональних та фінансових даних, підтвердження заявки шляхом введення одноразового SMS-коду та акцепт умов оферти.
Позичальник самостійно обрав суму та строк кредитування, ознайомився з Правилами надання кредиту та умовами договору, а підписання договору здійснювалося шляхом використання одноразового ідентифікатора (SMS-коду), що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. 
На підтвердження укладення договору позивачем надано електронні документи, зокрема, заявку на кредит, кредитний договір, платіжні документи та довідки з інформаційної системи, які є оригіналами електронних документів.
Також представниця позивача зазначила, що відповідач належним чином ідентифікований у системі, отримав одноразовий ідентифікатор та підписав договір шляхом його введення, що підтверджує факт волевиявлення на укладення кредитного договору, а доводи про відсутність належного підписання є безпідставними.
Окремо представниця позивача обґрунтувала перехід права вимоги за кредитним договором, посилаючись на укладені договори факторингу від 28.11.2018, 10.10.2024 та 04.06.2025. 
Зазначила, що відповідно до їх умов передача прав вимоги здійснюється не самим фактом укладення договору, а шляхом підписання відповідних реєстрів боржників (прав вимоги), які є їх невід`ємними частинами. Такі реєстри та акти приймання-передачі належним чином оформлені, містять необхідні реквізити та підтверджують послідовний перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача.
Законодавство України не встановлює уніфікованої форми реєстрів прав вимоги, а їх допустимість та належність визначається змістом та відповідністю умовам договорів факторингу. Передані документи містять достатні дані для ідентифікації боржника та суми заборгованості, а отже підтверджують право позивача на звернення до суду.
На переконання представниці позивача, доводи сторони відповідача щодо недоведеності укладення кредитного договору та переходу права вимоги є необґрунтованими та такими, що не спростовують наданих доказів.
Ураховуючи викладене вище, Кукса К. О. просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року у розмірі 58 370,40 гривень та судові витрати, які складаються із суми судового збору - 2 422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу - 7 000,00 гривень.
У судове засідання 20 травня 2026 року представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Компанієць С. В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що позивачем не доведено належного переходу до нього права вимоги за кредитним договором, подані реєстри боржників не підписані та не завірені належним чином, тому не можуть підтверджувати факт відступлення права вимоги.
Також зазначив, що надана позивачем виписка по рахунку не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить відомостей щодо номера рахунку, що унеможливлює ідентифікацію відповідних банківських операцій та встановлення факту зарахування кредитних коштів.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
09 червня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» подав заявку на отримання грошових коштів у кредит, у якій зазначив свої персональні дані та просив надати йому кредитні кошти у розмірі 12 000,00 гривень строком на 20 днів шляхом здійснення грошового переказу на банківську картку № НОМЕР_1 .
У той же день між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 103871555 у формі електронного документа, який підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «MNV546HJ», відправленого на номер телефона НОМЕР_2 .
Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 12 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно із пунктом 2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 12 000,00 гривень 09.06.2023 (що є датою надання кредиту).
Відповідно до пункту 3.1. позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 20 днів від дати отримання позичальником першого траншу.
Згідно із пунктом 3.2. договору сторони погодили, що встановлений у пункті 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті або в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
Відповідно до пункту 5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки НОМЕР_1 .
Згідно із пунктом 8.1. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за користування кредитом, договором не передбачено.
Відповідно до пункту 8.2. договору процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника.
За змістом пункту 8.3. договору за період від дати видачі кредиту до 29.06.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 580,35 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,59 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним.
У разі, якщо позичальник вчинить описані у пункті 3.2. договору дії щодо пролонгації дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 29.06.2023 проценти нараховуються за ставкою 581,87 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,59 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним.
Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.
Згідно із пунктом 9.1. договору кредитодавець має право, зокрема, вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором.
Відповідно до пункту 14.1. договору невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення кредитного договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Також, 09 червня 2023 року ОСОБА_1 електронним підписом підписав паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 103871555.
Із змісту зазначеного документу встановлено, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 12 000,00 гривень; строк кредитування - до 1 857 днів (дисконтний період 20 днів, з можливістю продовження).
Документ також містить інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а саме: процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка: 3,65 % - 766,50 %, індивідуальна процентна ставка: 383,25 - 766,50 %; базова процентна ставка: 766,50 %; після закінчення дисконтного періоду: 1087,700 %; тип процентної ставки - фіксована.
На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» своїх зобов`язань за договором кредитної лінії № 103871555 від 09 червня 2023 року позивачем надано довідку, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», згідно із якою платіжна операція щодо перерахування кредитних коштів була здійснена успішно, а саме: платник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», ЄДРПОУ 38569246; отримувач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; рахунок/платіжна картка отримувача - 5168-75ХХ-ХХХХ-0880, термін дії - 03.2026; сума платіжної операції - 12 000,00 гривень; дата та час завершення платіжної операції - 09.06.2023 10:56:46.
З виписки по особовому рахунку за кредитним договором № 103871555 ПІБ: ОСОБА_1 встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25 червня 2025 року (включно) становить 58 370,40 гривень та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 12 000,00 гривень та простроченої заборгованості за процентами у сумі 46 370,40 гривень.
Також матеріали справи містять розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».
З інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) та інші картки. Номер телефона, на який відправляється інформація про підтвердження операції за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 09.06.2023 по 14.06.2023 та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 - НОМЕР_2 .
Окрім того, інформація про надання ОСОБА_1 кредитних коштів на картку, зазначену у заявці на отримання кредитних коштів, а також про рух коштів, міститься у виписці за договором № б/н за період з 09.06.2023 по 14.06.2023.
28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно із пунктом 3.1. договору факторингу № 28/1118-01, фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди.
У відповідності до пункту 4.1. договору факторингу № 28/1118-01, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
За умовами пункту 8.4. договору факторингу № 28/1118-01, даний договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін.
Додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони внесли зміни в пункт 8.2., яким погодили, що строк дії договору починає перебіг у момент визначений у пункті 8.1. цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
Додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно.
Додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно.
Додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року включно. Також сторони домовилися доповнити договір пунктом 11.10 у наведеній в цій угоді редакції, а також домовилися викласти розділ 3 Договору «Фінансування та порядок розрахунків» у новій редакції.
Згідно із пунктом 3.1. договору факторингу № 28/1118-01, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в загальному порядку розмір фінансування, що підлягає сплаті фактором клієнту (пункт 1.6. Договору), встановлюється сторонами у кожному окремому Реєстрі прав вимоги у відсотковому значенні від суми заборгованостей по основному боргу (тіло кредиту), що є складовою частиною загальної суми грошових вимог, відступлених згідно відповідного Реєстру прав вимоги. Строки сплати фінансування погоджуються сторонами у кожному відповідному Реєстрі прав вимоги.
Як убачається із реєстру прав вимоги № 242 від 01 серпня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року на загальну суму 27 616,80 гривень.
10 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 10/1024-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно із пунктом 1.5. договору, реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору.
Як убачається із реєстру прав вимоги № 2 від 10 жовтня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року на загальну суму 58 370,40 гривень.
04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно із реєстром боржників № б/н від 04 червня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року на суму 58 370,40 гривень.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між кредитодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», яке набуло право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», якому відступлено право вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», якому право вимоги було відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавцем, та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг. 
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування 
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються учасниками цивільної справи. 
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального коденсу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
З матеріалів справи убачається, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення між сторонами додаткових угод.
Як убачається із реєстру прав вимоги № 242 від 01 серпня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року.
10 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 10/1024-01.
Як убачається із реєстру прав вимоги № 2 від 10 жовтня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 953496267 від 09 червня 2023 року.
04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю.
Згідно із реєстром боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року.
Отже, право вимоги переходило тричі: від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал».
Укладаючи договори факторингу, сторони цих договорів обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, який є невід`ємним додатком до договорів факторингу, у яких зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними, в межах чинного договору факторингу. Окрім цього, невід`ємними додатками до договорів факторингу є додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу, в межах строку дії якого передавалися права вимоги за кредитними договорами на підставі Реєстрів прав вимоги.
Окрім того, діючими договорами факторингу було передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Таким чином, право вимоги до боржника від кредитора до фактора здійснюється виключно на підставі Реєстру прав вимог, а такий реєстр є невід`ємним додатковим до договору у відповідності до чинного договору факторингу на момент підписання такого реєстру, та в такому реєстрі прав вимоги сторони погоджують права вимоги до боржників із зазначенням: прізвища, імені та по-батькові боржника, РНОКПП боржника, номеру та дати кредитного договору, заборгованість та її складові частини, а також суму фінансування.
Аналогічні умови зазначено в усіх укладених договорах факторингу: між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем.
Умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Окрім того, додатковими угодами, строк дії договорів факторингу було продовжено, а умовами договору передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється в момент підписання реєстру права вимоги. Реєстри прав вимоги у межах зазначеної справи були підписані під час строку дії договорів факторингу.
Так, в матеріалах справи містяться реєстри прав вимог, у яких наявна інформація про відступлення права вимоги саме до відповідача за укладеним ним з Товариством з обмеженою відповідальнстю «Манівео швидка фінансова допомога» кредитним договором, а також додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договорів факторингу, в межах строку дії якого передавалися права вимоги за кредитним договором, укладеним між первісним кредитором та відповідачем.
Отже, суд уважає доведеним факт набуття позивачем права вимоги до боржників, до переліку яких входить і відповідач ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 
Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування тамісцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (занаявності), прізвище, ім`я, по батькові та місцепроживання споживача(позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. 
У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу. 
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. 
Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до пунктів 5) та 6) частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частин третьої та шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії № 103871555 від 09 червня 2023 року у розмірі 58 370,40 гривень, обгрунтував право вимоги до відповідача тим, що між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 103871555, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на його номер телефона. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Як убачається із наданої позивачем виписки, станом на 25 червня 2025 року (включно) ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року у розмірі 58 370,40 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 12 000,00 гривень, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 46 370,40 гривень.
Із наданої Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» інформації, встановлено, що банківська картка № НОМЕР_4 , зазначена у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 09 червня 2023 року та у платіжному дорученні від 09 червня 2023 року, дійсно емітована на ім`я ОСОБА_1 .
Номер телефона НОМЕР_2 , зазначений позичальником у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 09 червня 2023 року та використаний для підписання одноразовим ідентифікатором договору № 103871555 від 09 червня 2023 року, є фінансовим номером телефону, прив`язаним до платіжної картки № НОМЕР_4 , та міститься в анкетних даних ОСОБА_1 .
З наданої суду інформації про рух коштів по картці № НОМЕР_4 , відкритій в Акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , за період 09.06.2023-14.06.2023 встановлено, що 09 червня 2023 року на рахунок було здійснено переказ грошових коштів у сумі 12 000,00 гривень, після чого відповідач здійснив переказ цих коштів на іншу банківську картку.
Той факт, що мобільний номер телефону, на який надсилався одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, є фінансовим номером телефону, закріпленим за ОСОБА_1 підтверджує, що саме він особисто здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору в електронній формі, та, відповідно, погодився з його умовами.
У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують факт перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 12 000,00 гривень, а також з огляду на те, що відповідач користувався кредитними коштами, суд дійшов висновку, що він фактично отримав кредитні кошти у зазначеному розмірі.
Відповідно до пункту 7.1. договору кредитної лінії № 103871555 від 09 червня 2023 року рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 29.06.2023, а саме протягом 20 днів від дати отримання першого траншу позичальником.
В обов`язковому порядку основна сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше, ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому пунктом 11.1. договору; дострокового припинення дії договору, в порядку, передбаченому підпунктом 9.1.1.2. або підпунктом 9.1.1.7. договору; кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 09.07.2028.
Як зазначено у пункті 11.1. договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.
Відповідно до підпункту 9.1.1.2. пункту 9.1. договору кредитодавець має право в одностронньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі виявлення недостовірної, неповної, помилкової інформації у заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання договору в порядку, передбаченому договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів позичальником.
Згідно із змістом підпункту 9.1.1.7. пункту 9.1. договору у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі, на електронну пошту позичальника. 
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Оцінивши умови договору кредитної лінії № 103871555 від 09 червня 2023 року суд доходить висновку, що сторонами чітко визначено як строк дії договору, так і випадки, порядок та правові наслідки його дострокового припинення.
Так, відповідно до пункту 11.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом п`яти років, тобто до 09 червня 2028 року, або до його дострокового розірвання у випадках, прямо передбачених договором, а в частині виконання грошових зобов`язань - до їх повного виконання сторонами. Отже, кінцевою датою повернення кредиту сторонами визначено 09 липня 2028 року.
Аналіз положень пункту 7.1., а також підпунктів 9.1.1.2. та 9.1.1.7. договору свідчить про те, що право кредитодавця вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту не є безумовним та реалізується виключно за настання визначених договором обставин. 
Реалізація такого права поставлена у залежність від вчинення кредитодавцем відповідних дій, а саме направлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту або про дострокове припинення договору.
Наведені умови договору узгоджуються із положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено спеціальний порядок реалізації кредитодавцем права на дострокове повернення кредиту. 
Так, законодавець пов`язує виникнення у споживача обов`язку повернути кредит, строк виконання якого ще не настав, саме з отриманням від кредитодавця відповідного письмового повідомлення, у якому мають бути зазначені допущені порушення, дії, необхідні для їх усунення, та строк для їх усунення. Лише після направлення такого повідомлення та спливу передбаченого законом тридцятиденного строку, протягом якого позичальник не усунув порушення, кредитодавець набуває право вимагати дострокового виконання всього зобов`язання.
Отже, направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту є не формальністю, а обов`язковою передумовою виникнення у кредитодавця права вимагати дострокового виконання зобов`язання та, відповідно, звернення до суду з вимогою про стягнення всієї суми кредитної заборгованості до настання кінцевого строку виконання договору.
Разом із тим, судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач після виникнення прострочення виконав передбачений договором та законом обов`язок щодо направлення відповідачу письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, повідомлення про дострокове припинення договору або іншого повідомлення, яке б відповідало вимогам частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування». 
Ураховуючи, що строк дії договору кредитної лінії триває до 09 червня 2028 року, а кінцевий строк повернення кредиту визначений сторонами 09 липня 2028 року, суд доходить висновку, що за відсутності належної реалізації позивачем права на дострокове припинення договору та пред`явлення відповідачу вимоги про дострокове виконання зобов`язання, строк виконання основного зобов`язання щодо повернення кредиту у повному обсязі не настав.
За таких обставин звернення позивача до суду з вимогою про стягнення всієї суми кредитної заборгованості до спливу визначеного договором строку його дії, без дотримання встановленого договором та законом порядку дострокового припинення договору і пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, є передчасним, а тому, заявлені позовні вимоги в частині стягнення ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 000,00 гривень задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо правомірності заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі 46 370,40 гривень, суд ураховує, що такі вимоги є похідними від основного зобов`язання за договором кредитної лінії та перебувають у безпосередній залежності від умов договору щодо строку його дії, строку виконання основного зобов`язання та порядку реалізації кредитодавцем права на дострокове повернення кредиту.
Як було зазначено вище, позивачем не доведено настання обставин, з якими закон та договір пов`язують виникнення у відповідача обов`язку достроково виконати основне зобов`язання за кредитним договором.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 нарахованих процентів за користування кредитними коштами є похідними від вимог про стягнення основної суми кредитної заборгованості, заявлені до настання встановленого договором строку виконання зобов`язання та без дотримання визначеної договором і законом процедури дострокового повернення кредиту, тому, також не підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачем докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» позовні вимоги є передчасними, тому, задоволенню не підлягають.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі, сплачені позивачем судові витрати по справі залишаються за ним.
Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103871555 від 09 червня 2023 року у розмірі 58 370,40 гривень - відмовити повністю.
Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 29 травня 2026 року.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», ЄДРПОУ: 43541163, місцезнаходження: вулиця Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, місто Київ, 01024; номер телефона: +380992745183, email: unitcapital.fc@gmail.com;
Представники позивача: Хлопкова Марія Сергіївна; Кукса Карина Олександрівна, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: бульвар Лесі України, будинок 34, офіс 333, місто Київ, 01133; номер телефона: НОМЕР_7 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; 
Представник відповідача: Компанієць Станіслав Вячеславович , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_2 ; номер телефона: НОМЕР_9 , email: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя О. В. Іщенко