ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/23216//26      Головуючий суддя І інстанції Гребенюк В.В.
Апеляційне провадження № 33/818/882/26        Суддя-доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року        м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , 
захисника - Головінова В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 26 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м.Харкова від 26.01.2026  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 16.11.2025 року о 05 год.01 хв. в м. Харкові по вул. Іванівській, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, що зобов`язують водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За вказане правопорушення щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.11.2025 серії ЕПР1 № 514506 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 26.01.2026 щодо нього, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду, що викладені в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, у нього не було ознак наркотичного сп`яніння та він не перебував у стані цього сп`яніння, що підтверджується відомостями відеозапису, долученого до матеріалів справи. 
Зазначає, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під його керуванням, оскільки він не порушував будь-яких вимог Правил дорожнього руху, а тому він не зобов`язаний був виконувати усі подальші вимоги поліцейських, у тому числі щодо пред`явлення документів та проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції було порушено встановлену процедуру оформлення адміністративних матеріалів у цій справі, йому не надано акт огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не вручений другий примірник направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не виконано вимоги ст.266 КУпАП в частині відсторонення його від керування транспортним засобом, не здійснювалась повна відеофіксації подій у цій справі, не було вилучено посвідчення водія та надання тимчасового дозволу на керування, не роз`яснені права за ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не залучено та не зазначено у протоколі неупереджених свідків правопорушення (відмови від проходження огляду) та які б могли надати можливість перевірити законність дій працівників поліції.
Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги відомості Результатів дослідження від 16.11.2025 на виявлення у нього наркотичних засобів, який було зроблено у день події у цій справі та з якого вбачається, що у нього в організмі відсутні десять найменувань наркотичних засобів. Зазначає, що суд першої інстанції не встановив, шляхом надіслання запиту в КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», на які саме наркотичні засоби ( назва ) проводилася експертиза ( дослідження ) по виявленню наркотичних засобів в організмі людини ( в сечі, в крові, тощо ) в грудні 2025 року лабораторією відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння, а також не було з`ясовано: конкретну кількість та конкретну назву наркотичних засобів, які могли бути виявлені у людини, яку доставлено для проведення експертизи (дослідження) лабораторією відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння в грудні 2025 року з урахуванням наявності у відділенні необхідного обладнання та необхідних реактивів, препаратів, тестів, тощо; які саме реактиви, препарати, тести, тощо, обладнання, були та використовувалися при проведенні експертизи (досліджень) на виявлення наркотичних засобів в лабораторії відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння в грудні 2025 року, згідно підтверджених закупок чи наданих установі іншим способом.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Головінова В.О., які підтримали в повному обсязі апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення подану апеляційну скаргу, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні. 
Зокрема, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514506 від 16.11.2025 вбачається, що в ньому зазначено факт керування 16.11.2025 о 05 год. 01 хв. у м. Харкові по вул. Іванівській, 26, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).
Згідно відомостей направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 16.11.2025 (далі - Направлення на огляд водія від 16.11.2025), працівником поліції виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; звужені зіниці очей, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 на доставлявся працівниками поліції до КНП ХОР «ОКНЛ» у зв`язку з його відмовою від огляду у закладі охорони здоров`я (а.с.6).
Відповідно до відомостей довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції Кирюши О., згідно відомостей облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17.03.2023 (а.с.5).
У своєму рапорті від 16.11.2025 інспектор взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП, старший лейтенант поліції Харченко В. зазначив, що 16.11.2025 під час патрулювання за адресою: м. Харків, вул. Іванівській, 26, було зупинено транспортний засіб Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 на підставі п.п. 3, 5 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час подальшого спілкування та перевірки документів у водія  ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі КНП ХОР ОКНЛ відмовився, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 №514506 за ч.1 ст.130 КУпАП. Водія попереджено про заборону подальшого руху, т/з залишено на місці без порушень. Під час складання адміністративного матеріалу водій ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_3 , але відмовився їх передати для вилучення (а.с.7).
Суд враховує, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вищезазначений документ містить відомості про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, які повністю відповідають відомостям інших доказів у справі. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з усіма наявними доказами.
Відомості вищезазначених письмових доказів також підтверджується відомостями відеозаписів (відеофайли «нікітін 514506», «export-imqev», «export-mmwjg»), долучених до матеріалів справи (а.с.3), з яких вбачається момент зупинки 16.11.2025 о 05 год. 01 хв. транспортного засобу «Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_2 », до якого підійшов працівник поліції (файл «нікітін 514506»). З інших відеозаписів (відеофайли «export-imqev», «export-mmwjg») вбачається, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він поспішає по своїм справам та ніколи не вживав в житті наркотичні засоби і психотропні речовини, а також не керував автомобілем під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Також ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що не хоче залишати людину, яку повинен був відвезти на своєму транспортному засобі. Після цього працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що було добре зрозуміло водію (відеофайли «export-imqev» та «export-mmwjg», починаючи з 01 хв. 05 сек.). В подальшому працівники поліції повторно роз`яснили ОСОБА_1 , що він має ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим вдруге запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку (відеофайли «export-imqev» та «export-mmwjg», починаючи з 02 хв. 00 сек.). Разом з цим, ОСОБА_1 в черговий раз відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на те, що він вважає себе невинним та не керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Крім того, поліцейський повторно роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з цим, на останню пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 відповів відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на те, що він нічого не вживав та не має часу на проходження такого огляду (відеофайли «export-imqev» та «export-mmwjg», починаючи з 02 хв. 22 сек.). Враховуючи таку позицію водія, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальні права за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, встановлені повні відомості про особу водія, а також повідомлено те, що зараз буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після складання адміністративних матеріалів, працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та роз`яснив водію, що у нього не вилучалось посвідчення подія, оскільки він не надав його поліцейським. Крім того, працівник поліції відсторонив ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом (відеофайли «export-imqev» та «export-mmwjg», починаючи з 17 хв. 18 сек.).
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки з долученого відеозапису об`єктивно вбачається, що на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти відповідний огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 протягом усього спілкування з працівниками поліції декілька разів повідомив останнім, що не погоджується з проходженням огляду, посилаючись на те, що він не має для цього часу та не керував транспортний засіб у стані наркотичного сп`яніння, тобто не виконав вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ».
Поряд з цим, належить врахувати те, що згідно відомостей довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції Кирюши О., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17.03.2023 (а.с.5).
Наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія свідчить про те, що останній знає Правила дорожнього руху, оскільки умовою отримання такого посвідчення є складання обов`язкового іспиту на знання цих Правил.
Апеляційний суд також враховує, що з відомостей долучених відеозаписів об`єктивно вбачається, що неодноразові вимоги працівників поліції про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння були чіткими і зрозумілими для сприйняття, а також ОСОБА_1 добре розумів наслідки такої відмови, а саме те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Крім цього, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він раніше двічі притягувався судом до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, через керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим повторно отримав посвідчення водія у 2023 році.
При цьому, з відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв працівникам поліції про неможливість проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з тим, що йому терміново потрібно їхати додому для догляду за своєю матір`ю, а тому твердження апелянта в цій частині, які зазначені стороною захисту під час апеляційного розгляду, на переконання апеляційного суду, також є необґрунтованими та безпідставними. 
Враховуючи вищезазначені відомості письмових доказів та долученого відеозапису з нагрудних камер поліцейських, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції, виявивши у ОСОБА_1 наявність ознак наркотичного сп`яніння, законно запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, але ОСОБА_1 тричі відмовився від проходження відповідного огляду, незважаючи на те, що йому декілька разів були роз`яснені наслідки такої відмови та він добре розумів, що стосовно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував вимоги п.2.5 ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП, у зв`язку з чим, такі дії водія були правильно розцінені працівником поліції як відмова від вказаного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівник поліції безпідставно запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, то такі твердження є суб`єктивним та неспроможними, з огляду на наступне.
Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, але суд може їх врахувати, якщо вони підтверджуються іншими доказами у справі.
При цьому, апеляційний суду бере до уваги відомості долученого відеозапису, з якого об`єктивно вбачається, що працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Разом з цим, належить також зазначити, що наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння. 
Отже, спростування або підтвердження перебування водія в стані наркотичного сп`яніння відбувається за рахунок проведення відповідного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі, що і було запропоновано ОСОБА_1 .
Крім того, у п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
При цьому, законодавець в п.2.5 Правил дорожнього руху передбачив безальтернативний (імперативний) обов`язок виконання водієм вимоги працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у разі виявлення у нього ознак такого сп`яніння.
Водночас, апелянтом та його захисником не надано суду будь-яких фактичних відомостей на підтвердження доводів щодо незаконності дій працівників поліції щодо вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
За таких обставин, в цьому конкретному випадку працівники поліції встановили наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі серії ЕПР1 № 514506 від 16.11.2025 та направленні на огляд водія від 16.11.2025, а також які відповідають п.4 Розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, а тому законно та небезпідставно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, у зв`язку з невручення йому направлення на огляд водія від 16.11.2025, апеляційний суд зазначає, що такі є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду, що зафіксовано на долученому відеозаписах з нагрудних камер працівника поліції. 
При цьому, огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09.11.2015, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (зі змінами), згідно яких, якщо водій погодився на проведення огляду він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015). 
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 та п. 7 Порядку № 1103 від 17.12.2008). 
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015, п. 13 Порядку № 1103 від 17.12.2008).
Отже, за змістом вищенаведених норм, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію і йому не передається, як помилково вважає апелянт, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря, а в разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу має бути долучена до матеріалів адміністративного провадження. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди із направленням, а тому апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та суб`єктивною. 
Що стосуються доводів ОСОБА_1 про те, що йому не було вручено примірник акта огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що такі твердження апелянта також є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та працівником поліції або лікарем-наркологом не складався відповідний акт огляду, а тому відсутні будь-які порушення Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 та Порядку № 1103 від 17.12.2008.
Твердження  ОСОБА_1 про те, що поліцейський не ознайомив його з правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повністю спростовуються відомостями долучених відеозаписів (відеофайли «export-imqev» та «export-mmwjg», починаючи з 02 хв. 22 сек.).
Щодо доводів ОСОБА_1 про необхідність скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції з тієї підстави, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту його порушення Правил дорожнього руху, які стали підставою для зупинки транспортного засобу, на переконання апеляційного суду, є суб`єктивними та безпідставними, оскільки сам факт порушення водієм пункту 2.5 ПДР є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП і не залежить від підстав зупинки транспортного засобу, так як вимагає від уповноважених осіб лише встановити факт керування цією особою таким засобом з явними ознаками сп`яніння. 
Тобто причина зупинки транспортного засобу поліцейськими не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.
Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17, є цілком суб`єктивними, оскільки наведені висновки зроблені за інших фактичних обставин справи. Зокрема, у вказаній справі предметом розгляду було притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), а висновок про відсутність складу правопорушення був обумовлений недоведеністю законних підстав для вимоги поліцейського про пред`явлення документів.
Натомість, у цій справі ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за правопорушення, яке є самостійним та незалежить від правомірності вимоги поліцейського про пред`явлення документів.
При цьому, у своєму рапорті від 16.11.2025 інспектор взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП, старший лейтенант поліції Харченко В. зазначив, що транспортний засіб Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі п.п. 3, 5 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.7).
Належить також врахувати, що ОСОБА_1 та його захисником Головіновим В.О. подавалась заява до правоохоронних органів, у порядку ст.214 КПК України, щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також, апеляційний суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою, але дії цієї посадової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 та захисником Головіновим В.О. не оскаржувались, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП. 
Крім того, стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, беззаперечно свідчать про відсутність у апелянта доказів щодо незаконності дій працівників поліції в частині зупинки транспортного засобу та вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність будь-яких скарг і заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Враховуючи наявність відеозаписів події у цій справі, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 514506 від 02.01.2025, з урахуванням доказів у справі в їх сукупності. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.
За таких обставин, наявність неспростованих відомостей протоколу та долучених до нього доказів, поза розумним сумнівом, дають підстави вважати сторонньому спостерігачу, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись від виконання законної вимоги поліцейського про проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
При цьому, у ОСОБА_1 не було жодних об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне. 
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що, на його думку, судом першої інстанції помилкового та безпідставно не враховані відомості Результатів досліджень від 16.11.2025, належить також зазначити, що саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за вимогою працівника поліції в установленому порядку є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння чи ні, у зв`язку з чим апеляційний суд ставиться критично до тверджень сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення через те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Крім того, апеляційний суд враховує вимоги ч.4 ст.266 КУпАП, згідно яких, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно вимог ч.3 ст.266 КУпАП, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
При цьому, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015), проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Огляд ОСОБА_1 пройдено не за встановленим порядком.
Відповідно до п.8 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Згідно вимог п.9 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження. Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Як вбачається з відомостей письмових доказів та наявного у справі відеозапису, ОСОБА_1 керував своїм транспортним засобом та зупинений працівниками поліції о 05 год. 01 хв. 16.11.2026, після чого у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився. 
При цьому, з відомостей Результатів дослідження від 16.11.2025 вбачається, що 16.11.2025 о 10 год. 47 хв. ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у приватному Діагностичному центрі ТОВ «МЛ «ДІЛА», шляхом надання лише одного біологічного зразка – сечі та на визначення тільки 10-ти наркотичних речовин (а.с.17). 
Водночас, Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, передбачає набагато більше наркотичних засобів, ніж наявні у вищезазначених Результатах досліджень від 16.11.2025, складених за наслідком проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.
Отже, з відомостей Результатів досліджень від 16.11.2025 та пояснень ОСОБА_1 , які він надавав під час апеляційного розгляду, вбачається, що останній самостійно проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння у приватному Діагностичному центрі ТОВ «МЛ «ДІЛА», тобто такий огляд апелянт проходив у закладі, який не входить до переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації, а також без присутності поліцейського, з порушенням процедури огляду та спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, що не відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015.
Належить також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 514506 від 16.11.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП складений стосовно ОСОБА_1 за порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування ним транспортним засобом у стані такого сп`яніння за фактичних обставин цієї справи.
Таким чином, апеляційний суд критично ставиться до апеляційних доводів ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно не взяв до уваги відомості Результатів досліджень від 16.11.2025, складених за наслідком проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, адже, у даному конкретному випадку, такі доводи не впливають та не спростовують висновки суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки останній не дотримався обов`язку водія пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не підлягає.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що, виходячи з вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах поданої апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які він зазначив в своїй апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та встановлена згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». 
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , а тому посилання апелянта на незаконність і необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 26 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков