Справа № 130/1447/24
Провадження № 22-з/801/69/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року	Справа № 130/1447/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого: Міхасішина І.В.,
суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника третьої особи Моторно (транспортне) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом цивільну справу № 130/1447/24 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря», треті особи: ОСОБА_2 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря», треті особи: ОСОБА_2 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП. 
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 11.01.2022 близько 17:50 на автомобільній дорозі М-21 «Виступовичі – Житомир – Могилів-Подільський – кордон із Молдовою» поблизу с. Попівці Копайгородської селищної територіальної громади Жмеринського району Вінницької області відбулося зіткнення автомобілів: «Peugeot Partner», «Mitsubishi Outlander», «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , та трактора колісного марки «Беларус-892», р.н. НОМЕР_2 , з причепом марки «2ПТС-4-887Б», під керуванням ОСОБА_2 . У результаті ДТП автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , отримав значні механічні пошкодження, а власниці ОСОБА_1 – позивачці були завдані матеріальні збитки. Постановою Барського районного суду Вінницької області від 22.11.2022 у справі № 125/1430/22 винним у скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, був визнаний ОСОБА_2 . На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП не була застрахована, оскільки відповідно до вимог вказаного Закону, колісний трактор не підпадає під ознаки колісного транспортного засобу, отож, і не вважається таким транспортним засобом, який підлягає обов`язковому забезпеченню. У свою чергу, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, винуватець ДТП ОСОБА_2 вчинив його як найманий працівник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, шкоду, що завдана працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, відшкодовує юридична чи фізична особа, з якою працівник перебуває у трудових відносинах. Зазначила, що ураховуючи практику Верховного Суду, оскільки потерпілий має беззаперечне право на відшкодування шкоди її заподіювачем у повному обсязі, позивачу має бути відшкодована шкода, завдана ДТП саме відповідачем, який хоча і не є винуватцем у ДТП, проте, у силу встановлених законом імперативних приписів, безумовно зобов`язаний нести відповідальність за завдану шкоду працівником, який перебував з відповідачем у трудових відносинах і виконував трудові обов`язки в момент настання ДТП. Щодо розрахунку розміру збитків, належних з відповідача, зазначила, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 19-03-23 від 29.03.2023, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , становить 1895718,04 грн, у той час як ринкова вартість вказаного транспортного засобу до ДТП становить 364350,48 грн. Транспортний засіб «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , конструктивно знищений. Відповідно ж до Звіту № 19/1-03-23 від 14.04.2024, ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , у пошкодженому стані після ДТП (вартість придатних залишків) складає 51557,00 грн. Таким чином, фактичний розмір шкоди складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП: 364350,48 грн - 51557,00 грн = 312793,48 грн. Щодо моральної шкоди, належної з відповідача, зазначила, що шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Вказала, що належний позивачці автомобіль був не просто транспортним засобом і основним засобом пересування, але ціллю, досягнення якої у свій час потребувало кропіткої праці, а тому знищення автомобіля у ДТП завдало останній душевних страждань та негативно вплинуло на її моральний стан. Таким чином, моральна шкода, за внутрішнім переконанням позивачки, з урахуванням принципів розумності і справедливості, має бути відшкодована у розмірі 20000 грн. Таким чином, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 312793,48 грн, моральну шкоду у розмірі 20000 грн та понесені судові витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року у позові ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря», треті особи: ОСОБА_2 , Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП відмовлено. Судові витрати позивача залишити за позивачем.
Не погодившись із таким рішенням, представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Денис Борисович, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Барського районного суду Вінницької області від 13.01.2026 року у справі № 130/1447/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 квітня 2026 року апеляційну скаргу представника позивачки  ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Дениса Борисовича залишено без задоволення.
Рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року - залишено без змін.
Стягнуто з позивача  ОСОБА_1 на користь відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська зоря» 9000 гривень витрат на правничу допомогу. 
11 травня 2026 року до Вінницького апеляційного суду від третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України надійшла заява, в якій останній просить стягнути на користь МТСБУ, в порядку передбаченому ЦПК України, понесені судові витрати на етапі апеляційного провадження у розмірі 500,00 грн., зокрема витрати на оплату правової допомоги. 
Заява мотивована тим, що 28 квітня 2026 року було ухвалено постанову Вінницького апеляційного суду у даній справі. 30.03.2026 року МТСБУ було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого МТСБУ повідомляло, що судові витрати МТСБУ на етапі апеляційного провадження становлять 500,00 грн. (витрати на правничу допомогу) і просило стягнути ці витрати в передбаченому ЦПК України порядку.
Враховуючи право кожної сторони судового процесу на професійну правничу допомогу, третя особа скористався цим правом, звернулась до адвоката Висоцької Х.О. для отримання кваліфікованої правової допомоги з метою правильного складання та подання процесуальних документів до суду. Третьою особою до відзиву на апеляційну скаргу були додані всі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі в суді апеляційної інстанції . Ці докази підтверджують співмірність витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням складності справи, витраченого часу.
Ознайомившись із матеріалами цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі.
На підтвердження таких витрат суду було надано: додаткову угоду № 237 до договору про надання послуг в сфері права № 3/4/2023 від 21.12.2022 року.
Відповідно до вище зазначеної додаткової угоди підтверджено факт надання правничої допомоги від 24.02.2026 року, сума витрат є фіксованою та складає 500,00 грн. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
У відповідності до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 500, 00 грн є співмірними та підтвердженими належним чином. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 141, 270 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву представника Моторно (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська