Справа № 594/1000/26
Провадження № 3/594/275/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області – Губіш О.А., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , військовослужбовця, виконуючого обов`язки начальника групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва другого відділу, військове звання – молодший сержант, 

за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Військовослужбовець, молодший сержант ОСОБА_1 , займаючи посаду начальника групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення вимог ст.ст. 9,11,16, Статуту внутрішньої служби ЗСУ, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, був відсутній в місці дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), без поважних причин в період з 15.00 год 21.06.2026 по 22.06.2026, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав. При цьому, показав, що на даний час у м. Борщів проживає його дружина та малолітня дитина, якій 11 місяців. 21 червня 2026 року біля 15 год. йому зателефонувала дружина та повідомила, що погано себе почуває. Так як напередодні самопочуття дружини було негативним, у зв`язку з чим звертались за медичною допомогою, вирішив що це може повторотись, тому залишив місце служби та пішов додому. Те, що нікого про це не повідомив, пояснив тим, що був дуже схвильваним.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується даними протоколу про військове адміністративне правопорушення ЛВТ/Ч №215 від 23 червня 2026 року, у якому, серед іншого, містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що вину визнає; доповіддю чергового ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 21.06.2026 про факт відсутності на місці несення служби військовослужбовця – начальника групи забезпечення заходів в цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), молодшого сержанта ОСОБА_1 ; доповіддю чергового ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 22.06.2026 про факт повернення до місця несення служби військовослужбовця начальника групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) молодшого сержанта ОСОБА_1 ; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 29.08.2025 року №241.
З витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №241 від 29.08.2025 року слідує, що молодшого сержанта ОСОБА_1 призначено наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) від 29 серпня 2025 року №36-РС на посаду начальника групи забезпечення заходів цивільно-військового співробітництва другого відділу. 
Встановлено, що відсутність молодшого сержанта ОСОБА_1 у місці дислокації військової частини мала місце у період з 15 год 21.06.2026 по 22.06.2026, після чого він самостійно повернувся до військової частини, що підтверджується доповіддю чергового ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 22.06.2026.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-11 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Згідно з положеннями ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Твердження ОСОБА_1 щодо причин, з яких захишив місце служби суд оцінює критично, оскільки жодних доказів, які б такі обставини стверджували суду надано не було.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 , наявний склад військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, враховуючи характер вчиненого діяння, дані про особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення відповідно до санкції ч.3 ст.172-11 КУпАП у виді штрафу. 
На підставі ч.3 ст.172-11 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», - 

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 - 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення ОСОБА_1 даної постанови, а в разі оскарження цієї постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу (34 000 гривень), витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч. 1 ст. 307 КУпАП, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд. 

Суддя: