Справа № 459/1891/25 
Провадження № 2-др/459/14/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)
30 червня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому заяву адвоката Мацея Михайла Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , та адвоката Огорілка Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Шептицька державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Вишневська Наталія Степанівна про витребування власником нерухомого майна із чужого незаконного володіння

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шептицького міського суду Львівської області перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Шептицька державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Вишневська Наталія Степанівна про витребування власником нерухомого майна із чужого незаконного володіння.
Рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 15.06.2026 у задоволенні позову було відмовлено.
19.06.2026 представник третьої особи ОСОБА_1 - адвокат Мацей Михайло Михайлович через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 гривень. Заяву мотивував тим, що у квітні 2026 року ним була подана заява про намір протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення подати докази понесення судових витрат на правову допомогу. Також він зазначив, що для надання правничої допомоги між адвокатом Мацеєм М. М. та третьою особою ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги від 16.07.2025, згідно з яким було встановлено фіксований розмір гонорару у розмірі 50000 грн. На підтвердження факту наданих послуг 18.06.2026 було складено акт прийняття-передачі наданих послуг та детальний опис робіт (наданих послуг). З огляду на наведене, просить ухвалити рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 50000 грн.
19.06.2026 представник позивача – адвокат Бідненко В. М. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому, вказав, що представником третьої особи не надано належного детального опису виконаних адвокатом робіт, що є підставою для відмови у розподілі витрат. Разом з цим, посилаючись на норми чинного законодавства, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 1000,00 грн. 
23.06.2026 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Огорілко Юрій Володимирович через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» також подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 гривень, посилаючись на те, що у відзиві на позов зроблено заяву про необхідність відшкодування витрат на правничу допомогу. Також представник зазначив, що такі витрати підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 03.07.2025, квитанцією про оплату таких послуг та актом виконаних робіт від 05.06.2026.
25.06.2026 представник позивача – адвокат Бідненко В. М. подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому зазначив про відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, що є підставою для відмови у розподілі витрат. Разом з цим, посилаючись на норми чинного законодавства, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу до 2000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд не вирішив питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Додаткове рішення ухвалюється в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 15.06.2026, ухваленим у цивільній справі №459/1891/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Шептицька державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Вишневська Наталія Степанівна про витребування власником нерухомого майна із чужого незаконного володіння, у задоволенні позову було відмовлено.
Даним рішення суду не вирішувалося питання щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Адвокати Мацей М. М. та Огорілко Ю. скористалися своїми правами та звернулися до суду із заявою про стягнення витрат на правову допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, адвокатом Мацеєм М. М. на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано копію договору про надання правничої допомоги від 16.07.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Мацеєм М. М., згідно з яким гонорар адвоката становить 50000 гривень за представництво інтересів у Шептицькому міському суді Львівської області у справі №459/1891/25 (п.4.1 договору); копію акту прийому-передачі наданих послуг від 18.06.2026, відповідно до якого вартість послуг становить 50 000 грн; детальний опис виконаних робіт від 18.06.2026, згідно якого кількість витраченого часу адвоката становить 97 годин, загальний розрахунок вартості за надану правничу допомогу 50000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої допомоги серії ВС 31386508.
Суд вважає такі докази належними та допустимим, а також такими, що підтверджують понесені судові витрати.
У постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №671/1957/20 зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Разом з цим, відповідно до п. 9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
ЄСПЛ присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява № 19336/04, § 268).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).
Як зазначалося вище, представник позивача – адвокат Бідненко В. М. просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги, наданої адвокатом Мацеєм М. М.
Матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Мацеєм М. М. в інтересах ОСОБА_1 було, зокрема, складено та подано до суду: заяву про ознайомлення з матеріалами справи від 23.07.2025 (т. 1 а. с. 137), заяву від 25.07.2025 (т. 1 а. с. 160 - 170), до якої долучено судову практику (т. 1 а. с.171-172), клопотання про відкладення судового засідання від 25.02.2026 (т. 2 а. с. 46), письмові пояснення від 02.04.2026 (т. 2 а. с. 72-75), заяву про намір подати докази понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (т. 2 а. с. 79-80), письмові пояснення від 28.05.2026 (т. 2 а. с. 130-131 на звороті), клопотання від 02.06.2026 (т. 2 а. с.142). Також адвокат Мацей М. М. брав участь у судових засіданнях 29.07.2025 (т. 1 а. с. 177-178 на звороті), 11.09.2025 року (т. 1 а. с. 195), 14.10.2025 (т. 1 а. с. 217-219), 11.11.2025 (т. 1 а. с. 239-242 на звороті), 15.01.2026 (т. 2 а. с. 20-21), 26.02.2026 (т. 2 а. с. 48-51 зворот), 26.03.2026 (т. 2 а. с. 60-63), 06.04.2026 (т. 2 а. с. 88-90 на звороті), 16.04.2026 (т. 2 а. с. 99), 05.05.2026 (т. 2 а. с. 114-116), 02.06.2026 (т. 2 а. с. 138-140).
Однак, суд вважає розмір витрат, визначений представником позивача у сумі 50000 грн. завищеним, неспівмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Тому, зважаючи на обсяг виконаних робіт, здійснених адвокатом, складність справи, враховуючи критерій розумності їхнього розміру, а також те, що представником позивача було подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, та те, що у задоволенні позову було відмовлено, суд вважає, що заяву адвоката Мацея Михайла Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 10000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо заяви адвоката Огорілка Юрія Володимировича, поданої в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення, то суд враховує те, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача – адвокат Огорілко Ю. В. долучив: копію договору про надання правничої допомоги від 03.07.2025, укладеного між ним та ОСОБА_2 , згідно з яким за надані послуги клієнт сплачує виконавцю винагороду в сумі 25 000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1381671; акт виконаних робіт від 05.06.2026, згідно з яким надані правничі послуги на суму 25000,00 грн складаються із: ознайомлення зі справою, збір документів; ознайомлення із нормативно-правовою базою, підготовка відзиву та інших процесуальних документів, участь у судових засіданнях; квитанція про оплату на суму 25000,00 грн.
Суд вважає такі докази належними та допустимим, а також такими, що підтверджують понесені судові витрати.
Проте, представник позивача – адвокат Бідненко В. М. також просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги, наданої адвокатом Огорілком Ю.
Матеріалами справи підтверджується те, що адвокатом Огорілком Ю. було складено та подано до суду: договір про надання юридичних послуг від 03.07.2025, акт виконаних робіт по справі №459/1891/25 від 05.06.2026, квитанцію до прибуткового касового ордера №122 від 05.06.2026, в якій вказана сума 25 000 гривень, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1775 від 30.11.2010.
Разом з цим, суд вважає, що заявлена сума у розмірі 25000,00 гривень не відповідає складності справи, часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги та обсягу наданих послуг. Тому вказану суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд вважає завищеною, а тому вона підлягає зменшенню. 
Таким чином, з позивача у користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень, що буде відповідати критеріям розумності, співмірності та справедливості. 
Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_5  про стягнення з позивача витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 257, 258, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ: 

Заяву адвоката Мацея Михайла Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Шептицька державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Вишневська Наталія Степанівна про витребування власником нерухомого майна із чужого незаконного володіння – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Заяву адвоката Огорілка Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення (про розподіл судових витрат) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Шептицька державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Вишневська Наталія Степанівна про витребування власником нерухомого майна із чужого незаконного володіння – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складено 30.06.2026.

Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ),
відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ),
трятя особа: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) . 
третя особа: ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ), 
третя особа: Шептицька державна нотаріальна контора Львівської області ( ЄДРПОУ 02899571, адреса: Львівська область, м. Шептицький, вул. Шептицького, 12), 
третя особа: приватний нотаріус Вишневська Наталія Степанівна (адреса: Львівська область, м. Шептицький, вул.Св. Володимира, 2/2).

Суддя:      М.  В.  Мельникович