СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/2045/25
Провадження № 2/306/192/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Жиганської Н.М.
за участю секретаря судового засідання Мігалко Е.А.
представника відповідача Бочко Л.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_2  до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування доводів зазначає, що під час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, було придбано автомобіль марки "Volkswagen Passat CC", 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Транспортний засіб спочатку був зареєстрований у Чеській Республіці на ім`я позивача " ОСОБА_4 ", що підтверджується постановою Магістрату міста Брно від 22.05.2024 року про накладення штрафу на користувача транспортного засобу ОСОБА_5 . У квітні 2024 року відповідач самостійно переоформив автомобіль "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску у застосунку "Дія" на своє ім?я, не отримавши від позивача письмової згоди, чим фактично позбавив права власності на спільне майно подружжя. Такі дії відповідача свідчать про умисне приховування спільного майна та намагання ухилитися від його поділу. У позовній заяві позивач посилається на те, що скріншоти з мобільного телефону листування між сторонами свідчать, що автомобіль був зареєстрований на позивча, зокрема: "на скріншоті № 10 відповідач просить дозвіл на користування автомобілем", "на скріншоті № 13 визнає, що "машина твоя", "на скріншоті №5 просить ключ від автомобіля, що підтверджує спільне користування транспортним засобом". Вимоги мотивує тим, що відповідач з 2022 року постійно проживає в Чеській Республіці для уникнення мобілізації, що ставить під сумнів законність переоформлення транспортного засобу через державні сервіси без особистої присутності. Позивач просить визнати автомобіль марки "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску, об`єктом спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати переоформлення відповідачем ОСОБА_3 зазначеного автомобіля без згоди позивача таким, що порушує права співвласника; визначити частки сторін у спільному майні по 1/2 кожному; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля (ринкова вартість визначається за експертною оцінкою); стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з поданням позову.
Суд своєю ухвалою від 01.12.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua.
Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.12.2025 року судом витребувано від ОСОБА_3 копію реєстраційного документу на автомобіль марки Volkswagen Passat CC, 2012 року, д.н.з НОМЕР_1 .
22.12.2025 року представник-адвокат Бочко Людмила Іванівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву (вх.№9914), в якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 припинилися у листопаді 2023 року, що стверджується листуванням позивачки з сестрою та матір`ю відповідача. В обгрунтування заперечень посилається на те, що первинні домовленості щодо купівлі-продажу автомобіля "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 дійсно виникли ще під час спільного проживання сторін, у зв`язку з чим 20 листопада 2023 року ОСОБА_8 було подано повідомлення до компетентного органу Чеської Республіки щодо ввезення транспортного засобу на територію цієї держави, у якому як особу, на яку заявлено транспортний засіб, зазначено ОСОБА_5 . Вказує, що зазначене підтвердження було оформлене на ім`я позивачки з метою можливості законного користування автомобілем у Чеській Республіці після його ввезення з України. Вказаний документ не є договором купівлі-продажу, правовстановлюючим документом чи будь-яким іншим документом, що підтверджує виникнення або перехід права власності на транспортний засіб. Він лише засвідчує факт заявлення автомобіля та визначення особи як користувача транспортного засобу відповідно до вимог законодавства Чеської Республіки, що жодним чином не ототожнюється з правом власності на майно. Посилання позивачки на документ про притягнення до адміністративної відповідальності (штраф) отриманий на території Чеської Республіки, як на доказ належності їй права власності на транспортний засіб є безпідставним. Із змісту вказаного документа вбачається, що штраф був складений на особу, яка заявлена у компетентному органі Чеської Республіки, як користувач. У цей час, сторони вже не підтримували шлюбні стосунки, ОСОБА_2 не могла користуватися автомобілем, а накладений штраф був сплачений ОСОБА_3 . Вимоги мотивує тим, що укладення договору купівлі-продажу автомобіля "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 відбулося у лютому 2024 року і сплата подальших коштів за транспортний засіб здійснювалась відповідачем вже самостійно. Вважає, що відповідачем доведений факт придбання спірного майна під час окремого проживання сторін, а тому на транспортний засіб "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску не поширюється право спільної сумісної власності подружжя, і позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.
29.12.2025 року позивач ОСОБА_2 подала до суду заперечення (вх.№10096), в яких просить критично оцінити доводи відзиву як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами. Також позивачкою подано клопотання (вх.№10091) про залучення спеціаліста-поліграфолога для встановлення достовірності пояснення сторін, у якому позивач просить залучити незалежного спеціаліста-поліграфолога для перевірки достовірності показань сторін щодо обставин придбання автомобіля та джерел його фінансування. Просить надати можливість проведення поліграф-дослідження за місцем фактичного перебування відповідача, у разі якщо він не повернеться на територію України, оскільки відповідач тривалий час перебуває за кордоном без поважних причин, що унеможливлює проведення дослідження в Україні. Витрати, пов`язані з проведенням поліграф-дослідження: оплату послуг спеціаліста-поліграфолога та витрати на виїзд/переїзд/проїзд відповідача до місця проведення дослідження, включаючи територію Чеської Республіки просить покласти на позивача ОСОБА_2 
31.12.2025 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№10183) від представника відповідача-адвоката Бочко Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , у яких представник відповідача просить у задоволені клопотання ОСОБА_2 про залучення спеціаліста-поліграфолога для встановлення достовірності пояснень сторін відмовити. Зобов`язання ОСОБА_2 надати відповідь на поставлені запитання відповідачем у відзиві на позовну заяву та визнання обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_2 .
Відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 06.02.2026 року суд у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення спеціаліста-поліграфолога та у задоволенні клопотання відповідача про обов`язкову участь позивача у судовому засіданні - відмовив.
Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.02.2026 року.
Розгляд справи призначено на 13:30 годину 23.04.2026 року.
Представник-адвокат Сенюшкович Олеся Іванівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву (вх.№586) про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд здійснювати розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів, письмових пояснень та клопотань сторони позивача. Врахувати всі подані позивачем докази, зокрема ті, що спростовують доводи сторони відповідача та свідчать про недостовірність і внутрішню суперечливість окремих тверджень, викладених у відзиві та подальших заявах представника відповідача.
У судовому засіданні представник відповідача-адвокат Бочко Л.І., яка діє в інтересах ОСОБА_3 просила у задовленні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:
В частині позовної вимоги про визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01 лютого 2022 року, зарєстрованому Свалявським відділом ДРАЦС Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ),  відповідний актовий запис №9 від 01.01.2022 року, який згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27.05.2025 року (справа №306/365/25) розірвано.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо).
В період шлюбу подружжя набуло майно, а саме транспортний засіб "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України - особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; Відповідно до ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; ч.1 ст. 61 СК України - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту; ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Суд встановив, що предметом спору в даній справі є транспортний засіб "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску.
Судом досліджено: постанова відділу правопорушення дорожнього руху Магістрату міста Брно від 22.05.2024 року про накладення штрафу на користувача транспортного засобу "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску ОСОБА_5 (переклад виконано перекладачаем Самойленко Юлією Іванівною з чеської мови на українську мову, нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Євдокимовою К.М. від 04.04.2025 року); копія листа Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру №3245 від 02.04.2025 року за №31/33/324557-Ц54-2025, згідно якого транспортний засіб "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску 13.02.2024 року перереєстровано з ОСОБА_8 на нового власника ОСОБА_3 на підставі електронного договору купівлі-продажу від 11.02.2024 року №3245/2024/4314163, реєстраційні дії здійснювалися в ТСЦ МВС №3245.
Окрім того, відповідачем суду надано підтвердження реєстрації особи, яка вважається водієм транспортного засобу згідно із Законом Про дорожній рух 20.11.2023 року на ОСОБА_5 ( на чеській мові) та у відзиві зазначено, що вказана реєстрація зроблена для можливості ввезення та користування автомобілем з ураїнськими номерними знаками на території Чеської республіки.
Вказані обставини свідчать про те, що автомобіль, без відповідного переоформлення, вибув у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до фактичного припинення шлюбних відносин і являється спільним майном подружжя. 
Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог, доводів відповідача, з урахуванням, що спірний автомобіль придбано сторонами під час перебування ними в шлюбі та під час фактичного існування подружніх стосунків, а тому в силу викладених вимог Закону вважається спільним сумісним майном подружжя та, в цій частині, позовні вимоги необхідно задовольнити.
Визнати транспортний засіб марки "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску, об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 (позивача) та ОСОБА_3 (відповідача).
В частині позовної вимоги про визначення по 1/2 частки у спільному майні суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 65 СК України - дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою; ч.1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням).
Відповідно до ч.1, 2 ст. 70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
З врахуванням правила рівності часток у спільному майні позивачу необхідно виділити 1/2 частки автомобіля "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску та відповідачу виділити 1/2 автомобіля "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску.

В частині позовної вимоги про стягнення грошової компенсації 1/2 вартості транспортного засобу суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 71 СК України - якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом; ст. 183 та ст.364 ЦК України - право співвласника, який бажає виділу, у випадку якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи").
Судом встановлено, що право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_3 (відповідачем), який ним користується та який залишається у його володінні, що не оспорюється та не заперечується сторонами. Позивач просить виділити грошову компенсацію для визначення вартості майна сторонами не заявлялося.
Судом досліджено наданий відповідачем на запит суду електронний договір купівлі-продажу трнспортного засобу №3245/2024/4314163 від 11.02.2024 року (згідно якого згідно п.3 договору оплата та розрахунок за договором за домовленістю сторін) продаж транспортного засобу "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску відбулося за ціною 300000 грн.
Враховуючи, що автомобіль "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску придбано сторонами в період перебування їх у шлюбі, що відповідачем та його представником не надано суду жодного доказу, які б спростували би правовий режим спільного сумісного майна на спірний транспортний засіб та, не надано належних доказів, що дане майно перебувало в правовому режимі особистої приватної власності ОСОБА_3 , а також доказів щодо його придбання саме за особисті кошти, у відповідності до вимог ст. 71 СК України ОСОБА_2 (позивач) має право на компенсацію половини вартості транспортного засобу, що дорівнює його частці у розмірі 150000 грн. та яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості майна сторонами не заявлялося.

В частині позовної вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір сплачено та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до квитанції 4К78-А92Н-ХЕ0С-9584 від 04.03.2025 року у розмірі 2545 грн.
При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.
Суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ОСОБА_2 у розмірі 2545 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.
З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити.
Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 16, 182, 1216-1218 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2  до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати транспортний засіб марки "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску, об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Залишити автомобіль "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 грошову компенсацію за 1/2 частину транспортного засобу "Volkswagen Passat CC", д.н.з НОМЕР_1 , 2012 року випуску у розмірі 150000 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.).
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 сплачені судові витрати у розмірі 2545  грн. (дві тисячі п`ятсот сорок п`ять гривень 00 коп.).
Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Повний текст судового рішення складено 04.05.2026 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.
Ім`я позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 

Представник-адвокат Сенюшкович Олеся Іванівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1400909 від 04.01.2026 року, адреса: м.Львів, проспект В.Чорновола, буд.59, офіс 331, РНОКПП НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 

Ім`я відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 

Представник-адвокат Бочко Людмила Іванівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_3 , ордер на надання правничої допомоги серії АО №1207159 від 05.12.2025 року, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА