РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/2355/26
Номер провадження 2-а/495/51/2026
15 травня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд в складі 
головуючої судді Топалової А.Л., 
із секретарем судового засідання Кісьовою А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департамент патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національноїполіції в Одеській області, Департамент патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6863994 від 19.03.2026, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження у справі закрити. 
В обгрунтування позову зазначив, що під час керування транспортним засобом з причепом 19.03.2026 у нього виникла раптова технічна несправність, а саме пошкодження колеса причепа, у зв`язку з чим він був змушений негайно вжити заходи для усунення несправності безпосередньо на місці, оскільки подальший рух із пошкодженим колесом створював небезпеку, скористатись допомогою СТО у позивачу не було можливості, а тому недоліки усунув власноручно - поставив запасне колесо, у якого відрізнявся малюнок протектора шини. До того як у нього виникла можливість доїхати до станції шиномонтажу, він був зупинений працівниками поліції, які склали оскаржувану постанову, не взявши до уваги його доводи. Вважає, що діяв в умовах крайньої необхідності, відтак в його діях відсутній склад адмінправопорушення. передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, просить постанову скасувати.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2026 року відкрито спрощене провадження у справі. 
Представник відповідача на виконання ухвали суду направив відзив, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення вимог позивача, які вважає необґрунтованими та спрямованими на уникнення відповідальності. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного відеорегістратора патрульного поліцейського. Зазначає, що позивачем не надано доказів, що саме в день складання спірної постанови, було пошкоджено колесо, через що він змінив його на запасне. Підстав для скасування постанови немає, вона складена відповідно закону.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає повному задоволенню.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Судом встановлено, що 19 березня 2026 року відповідач склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП, згідно якої ОСОБА_2 19.03.2026 о 11.30 год. траса Київ – Одеса 452 км. керував вантажним транспортним засобом із напівпричепом н/з НОМЕР_1 із різним протектором шин на середній вісі причепа, чим порушив ДСПТУ 3649 2008, чим порушив п.31.4.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП. 
У зв`язку з допущеним позивачем адміністративним правопорушенням працівниками поліції була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 340 гривень. 
Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА № 6863994 від 19.03.2026.
Разом з тим, позивач факт вчинення правопорушення категорично заперечує, пояснюючи, що Правил дорожнього руху не порушував, так як незадовго до зупинки працівниками поліції він пошкодив колесо і вимушений був поставити на запасне колесо, а пошкоджене перебувало в багажнику автомобіля.
Зазначені обставини мали суттєве значення для справи, скільки у відповідності з статтею 18 КУпАП є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Таким чином, з пояснень ОСОБА_1 , які зафіксовані з застосуванням засобів відео зйомки, оглянутої в судовому засіданні, випливає, що він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки не міг пересуватися з пошкодженим колесом і вимушений був поставити запасне з іншим малюнком протектора.
У відповідності з Правилами технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі затверджених наказом міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2013 р. за № 1452/23984) у складі однієї осі КТЗ, якщо інше не визначено виробником КТЗ, не експлуатуються одночасно діагональні шини разом з радіальними, обшиповані і необшиповані, морозотривкі і неморозотривкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними рисунками протектора для КТЗ категорії М1, різними типами рисунків протектора для КТЗ категорії N.
Разом з тим, вимоги цього пункту не стосуються випадків застосування запасного колеса тимчасового використовування. ( п. 6 Правил), про що як раз і пояснював позивач.
Як передбачено ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)
У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідачем суду був наданий відеозапис даного правопорушення, який, на думку суду, з належною достовірністю не підтверджує факт скоєння ОСОБА_1 даного правопорушення.
Отже, суду не надано безперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 тому справу необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 121 КпАП України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення — задовольнити частково.
Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6863994 від 19.03.2026, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Совковим Ігорем Вячеславовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП — скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області — відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції ЄДРПОУ 40108646) на ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 665 грн 50 коп. .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Пятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області, код ЄДРПОУ: 10108740, юридична адреса: вул.Єврейська 12, м.Одеса;
Відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ: 40108646, юридична адреса: вул.Федора Ернста 3, м.Київ.

Суддя Анна ТОПАЛОВА