Справа № 545/2941/25 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Гаврися В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві питання щодо стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису,-

в с т а н о в и в:
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2026 прийнято відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису.
Закрито провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису.
Після постановлення ухвали суду про прийняття відмови від позову від відповідача та закриття провадження у справі від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних із розглядом справи.
В обґрунтування заяви зазначила, що поданий позов від початку повністю заперечувався стороною відповідача з викладенням його необґрунтованості через очевидно недобросовісні дії позивача з наміром утиску її прав та прав її малолітнього сина. Вказувала, що позивачу достеменно було відомо про батьківство ОСОБА_3 щодо його сина ОСОБА_4 , а відтак вважає, що дії позивача, пов`язані з поданням такого позову, вочевидь є необґрунтованими і недобросовісними, оскільки на момент його подання ні фактично, ні юридично не існувало ніяких поважних причин, про необхідність яких згадується у частині 3 статті 137 СК України, як правової підстави для звернення в суд про оспорювання батьківства померлого ОСОБА_3 .
Стверджувала, що очевидна необґрунтованість звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом призвело до тривалого розгляду справи судом, умисне затягування процесу шляхом ініціювання призначення відповідної експертизи, витрат відповідачем власного часу та грошових коштів на переїзд під час воєнного стану в експертну установу міста Києва разом з малолітньою дитиною для відібрання експертних зразків та в зворотному напрямку до місця проживання, що вимагало від відповідача та її дитини значних фізичних та емоційних затрат. 
Також при розгляді справи відповідач була змушена звернутися за правовою допомогою до адвоката та користуватися нею протягом значного проміжку часу, що вимагало несення нею витрат на оплату послуг адвокату, зокрема, за правничу допомогу та прибуття адвоката до Полтавського районного суду Полтавської області.
Посилаючись на вищенаведене, просила стягнути з позивача ОСОБА_1 на свою користь понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 24000 грн.
Представник позивача адвокат Ковжога О.І. надав до суду заперечення на заяву про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних із розглядом справи, посилаючись на те, що позивач зверталася до суду із позовною заявою про виключення відомостей про батька з актового запису, так як перебувала у законному шлюбі із загиблим ОСОБА_3 , який запевняв її, що з ОСОБА_2 працював у 2015-2016 роках та мав виключно робочі доброзичливі стосунки, але остання намагалась нав`язати йому батьківство. Проте, після проведення експертизи, позивач, виявивши добросовісність та порядність, відмовилася від позову, відтак, вважає доводи відповідача щодо недобросовісності дій позивача надуманими та образливими.
Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в загальній сумі 20 000 грн зауважує, що такі витрати не є співмірними із реальними затратами, витраченими адвокатом, а також звертає увагу, що визначені 4 000 грн витрат на прибуття адвоката до суду не підтверджені розрахунково-касовими документами, відтак, реальну вартість на кожну з таких поїздок неможливо визначити. Підсумовуючи вищенаведене, просив зменшити розмір судових витрат, заявлених до стягнення з позивача.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви про компенсацію судових витрат та вважала, що підстав для її задоволення немає.
Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, у заяві про компенсацію судових витрат просили вирішити вказане питання без їхньої участі.
Суд, заслухавши учасників цивільної справи, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
Так, судом встановлено, що 03.07.2025 позивач звернулася до відповідача з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи її тим, що її загиблий чоловік, з яким вона перебувала до його смерті у шлюбі, не може бути батьком дитини відповідача та відомості про якого підлягають виключенню з акту про народження сина відповідача.
Ухвалою суду від 21 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання.
12.08.2025 відповідач надала відзив на позовну заяву, разом з додатками, доказами та відповідно до ст. 93 ЦПК України скористалася правом поставити запитання позивачу у формі заяви свідка.
Полтавський відділ ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області у відзиві на позовну заяву надав інформацію, що 05.05.2018 Полтавським відділом ДРАЦС у Полтавському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис про народження №06 на ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за заявою матері, ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 .
Також вбачається, що представник відповідача подавав клопотання з процесуальних питань до суду, брав участь в судових засіданнях особисто.
За клопотанням сторони позивача ухвалою від 14.10.2025 призначено судову біологічну (генетичну) експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що розташований у м. Києві та куди слід було з`явитися для відібрання експертних зразків відповідачу разом з дитиною.
Також 24.12.2025, 04.02.2026 та 05.03.2026 було проведено за участю як представника, так і відповідача, судові засідання з вирішення клопотань експертів.
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-26/14806-БД від 30.04.2026 ОСОБА_3 , ймовірно, є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ймовірність даної події становить не менше 99,99999%.
Ухвалою суду від 13.05.2026 судом за власною ініціативою поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.
04.06.2026 до суду надійшла заява від позивача про відмову від позову.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2026 прийнято відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису.
Закрито провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису.
На підтвердження понесених судових витрат, відповідач надала:
-Договір № Ц 14-25 про надання правової допомоги та послуг адвоката у цивільній справі, укладений між адвокатом Чернюком В.Д. та клієнтом ОСОБА_2 ;
-Розрахунок (детальний опис робіт) вартості правової допомоги (послуг) 
-Акт приймання-передачі наданих послуг від 15.06.2026;
-Квитанція №Ц14-225 від 07.08.2025 на гонорар в сумі 10000 грн, квитанція №Ц14-225 від 15.06.2026 на гонорар в сумі 10000 грн та за відрядження 4000 грн.
-Посвідчення про відрядження адвоката від 11.09.2025, 14.10.2025,24.12.2025.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
У статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року в справі № 550/936/18).
Загальне правило щодо розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду передбачено частиною третьою статті 142 ЦПК України, згідно з якою у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 21 квітня 2021 року в справі № 199/9188/16-ц, від 07 липня 2021 року в справі № 554/4353/17).
Тобто частина п`ята статті 142 ЦПК України вказує на можливість відшкодування понесених відповідачем витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача незалежно від підстав закриття провадження (частина перша статті 255 ЦПК України).
Частиною третьою статті 142 ЦПК України визначено безумовне право відповідача на відшкодування витрат лише у одному випадку, а саме при відмові позивача від позову. Дане право відповідача є обов`язковим, виникає виключно у єдиному випадку закриття провадження, а саме при відмові позивача від позову, і ніяким чином не пов`язується із наявністю чи відсутністю необґрунтованих дій позивача
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 755/3436/20.
Так, суд, беручи до уваги надчутливу сферу суспільних відносин, а саме відносини в царині батьківства та материнства, зачіпання інтересів дитини, душевні хвилювання дитини, зумовлені поїздкою в експертну установу та проходження процедури відібрання зразків біологічного матеріалу, тривалість судового процесу протягом року, вирішення клопотань експерта для забезпечення проведення судової біологічної (генетичної) експертизи, вирішення питань щодо пересилання біологічного матеріалу загиблого від медичної установи до експертної установи, необхідність доведення фактів, що загиблий мав близькі та інтимні стосунки з відповідачем, не вбачає підстав для зменшення судових витрат у розмірі 20 000 грн, оскільки дійсно справа не є типовою, має ряд складнощів у її вирішенні та вимагає ретельної підготовки та готування до її розгляду та формулювання правових позицій і лінії юридичного обґрунтування.
Разом з тим, щодо стягнення витрат вартості відряджень адвоката за участь у чотирьох судових засідання у розмірі 4000 грн, суд зазначає таке.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду розглянув справу № 520/13909/19 та встановив, що підставою для відшкодування витрат, понесених працівником під час відрядження, є виключно наявність розрахункових документів, що засвідчують їх вартість.
Водночас відповідачем не надано розрахункових документів, які б свідчили про дійсну вартість кожного з відряджень та проведення його розрахунку.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в частині стягнення витрат на відрядження адвоката у сумі 4000 грн.
У решті вимог приходить до висновку про задоволення та стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 20000 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 265, 270 ЦПК України, 

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , згідно з довідкою від 30.04.2022 №1603-5001572248 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:          Л.  І.  Стрюк