СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року м. Харків Справа № 922/3845/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.
за участю представників сторін:
прокурор – Ковальова І.І.
відповідача – Кіяшко Т.М., Строгов С.Л.
представники інших учасників справи не з`явились 
розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вх. № 714Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2026 у справі № 922/3845/25 (повне рішення складено 25.03.2026 в приміщенні господарського суду Харківської області суддею Чистяковою І.О.)
за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (ідентифікаційний код/Умовний код 0291010824, бульвар Б. Хмельницького, 36-А, м. Харків, 61099) в інтересах держави, в особі Харківської обласної ради (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61200, ідентифікаційний код 24283333)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
1. Комунальний заклад "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради (вул. Боротьби, буд. 1, м. Харків, 61044, код ЄДРПОУ 21183157)
2. Департамент освіти і науки Харківської обласної військової адміністрації (майдан Свободи, 5, Держпром, 9-й під`їзд, поверх 4, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 02146446)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вул. Кагамлика, 72И, офіс 56, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний код 42409275)
про стягнення 1 529 514,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної ради (до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (про стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 1 529 514,00 грн.
Рішенням господарського суду Харківської області від 23.03.2026 у справі № 922/3845/25 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вул. Кагамлика, 72И, офіс 56, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний код 42409275) на користь Харківської обласної ради (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61200, ідентифікаційний код 24283333) збитки в сумі 1 529 514,00 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вул. Кагамлика, 72И, офіс 56, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний код 42409275) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, код ЄДРПОУ 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в сумі 18 354,17 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що:
- згідно з висновками експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12418-БТ від 25.07.2025 проектна документація на об`єкти "Нове будівництво бомбосховища" відповідно до договору № 24 від 12.10.2022, укладеного між КЗ "Люботинська спеціалізована мистецька школа інтернат "Дивосвіт" Харківської обласної ради та ТОВ "УСП "Неоінжиніринг", та договору № 2 від 05.05.2023, укладеного між КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ", має ознаки проектів повторного використання у будівництві, отже, експерт дійшов категоричного та безсумнівного висновку, що спірна проектна документація має ознаки проекту повторного використання;
- у висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12418-БТ від 25.07.2025 зроблений висновок про те, що оскільки проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору №2 від 05.05.2023 укладеному між КЗ "Харківська спеціалізована школа №12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "Укрсервіспроект" містить ознаки повторного використання в будівництві проектної документації за договором №24 від 12.10.2022 укладеному між КЗ "Люботинська спеціалізована мистецька школа інтернат "Дивосвіт" Харківської обласної ради та ТОВ "УСП "Неоінжиніринг", вартість проектних робіт за договором №2 від 05.05.2023 повинна становити 460 486,00 грн. (Чотириста шістдесят тисяч чотириста вісімдесят шість гривень 00 копійок), без ПДВ ;
- різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 2 від 05.05.2023, укладеного між КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1 529 514,00 грн без ПДВ;
- прокурором доведено наявність збитків у вигляді надмірно сплачених на користь відповідача коштів за Договором в сумі 1 529 514,00 грн, протиправність поведінки відповідача, який не застосував приписи Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, затверджена наказом Мінрегіону від 01.11.2021 № 281 та не зменшив розмір вартості виконаних ним робіт, а також наявність прямого причинного зв`язку між такими діями (бездіяльністю) відповідача та необґрунтованою завищеною витратою коштів обласного бюджету, а відповідачем при цьому не доведено відсутності його вини у заподіянні збитків, суд вважає позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача збитків в сумі 1 529 514,00 грн на користь позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2026 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА КОМПАНІЙ “УКРСЕРВІСПРОЕКТ" про стягнення збитків в сумі 1 529 514,00 гривень відмовити повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:
- висновок експерта № СЕ-19/121- 25/12418-БТ від 25.07.2025 за результатами проведеної експертизи, який суд першої інстанції врахував при задоволенні позовних вимог прокурора, жодним чином не підтверджує обставин спричинення матеріальної шкоди КЗ «Харківська спеціальна школа № 12» Харківської міської ради та підстав до їх стягнення, оскільки питання завищення вартості робіт по договору №2 від 05.05.2023 експертом в ході проведення експертизи взагалі не досліджувалося та не перевірялася наявність запису проектів повторного використання в ЄДЕССБ, не перевірялася наявність експертного звіту, який би вказував на статус ППВ, не перевірялась наявність договору на право використання інтелектуальної власності;
- висновок експерта № СЕ-19/121- 25/12418-БТ від 25.07.2025 містить в собі містить протиріччя та припущення, з яких немає чіткого визначення, чи є проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до укладеного договору між Комунальним закладом «Харківська спеціалізована школа № 12» Харківської обласної ради та ТОВ «Група компаній «Укрсервіспроект» проектом повторного використання в будівництві, відповідно до установлених норм законодавства та Порядку розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 р. № 1160 ; 
- висновок експерта № СЕ-19/121- 25/12418-БТ від 25.07.2025 не підтверджує факт спричинення матеріальних збитків, а лише містить математичні розрахунки різниці між вартістю виготовленого проекту за Договором та вартістю іншого проекту, який жодного відношення до Договору немає;
- виконані проекти по Договору № 2 від 05.05.2023 та Договору № 24 від 12.10.2022, відповідно до Порядку, не розроблялися, не замовлялися та не затверджувалися як проекти повторного використання, та не були призначені для багаторазового застосування під час розроблення проектної документації на будівництво об`єктів або їх відокремлених частин ;
- звіт, яким затверджена проектна документація на будівництво за проектом: Нове будівництво бомбосховища з благоустрієм прилеглої території КЗ «ХАРКІВСЬКА СПЕЦІАЛЬНА ШКОЛА № 12 » ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ не містить визначення та віднесення такого проекту до «ПРОЕКТУ ПОВТОРНОГО ВИКОРИСТАННЯ» ;
- договір № 2 від 05.05.2023 був укладений за результатами процедури публічної закупівлі, відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», ціна договору була сформована в умовах конкурентного середовища, де учасники самостійно визначали свою комерційну пропозицію, а замовник обирав переможця за визначеними критеріями;
- суд дійшов помилкових висновків про заборону договором повторно використовувати проекти, оскільки п. 9.1 договору № 24 від 12.10.2022 передбачено, що робота, передбачена пунктом 1.1 цього договору (виготовлення проєктно-кошторисної документації (далі - роботи) по об`єкту: «Нове будівництво бомбосховища Комунального закладу «Люботинська спеціалізована мистецька школа-інтернат „Дивосвіт" Харківської обласної ради за адресою: Харківська обл., м. Люботин, вул. Кооперативна, 38/8»), є інтелектуальною власністю Виконавця (ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ») і повторне застосування або будь-яке його коригування (внесення змін чи інше) здійснюється виключно Виконавцем (стаття 30 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вх. № 714Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2026 у справі № 922/3845/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.05.2026 об 10:30 год. 
Також зазначеною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Від Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова (яка 13.04.2026 об 11:36 год. отримала до електронного кабінету ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2026) у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона про вимог та доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду – залишити без змін.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що:
- у висновку № СЕ-19/121- 25/12418-БТ від 25.07.2025 експерт дійшов категоричного та безсумнівного висновку, що спірна проектна документація має ознаки проекту повторного використання, водночас, на вирішення експерта було посталено саме питання чи має спірна проектна документація ознаки проекту повторного використання і на вирішення експерта не ставилось питання про те, чи є вказана документація проектом повторного використання, з огляду на що жодні суперечності та протиріччя у висновку експерта № СЕ-19/121-25/12418-БТ від 25.07.2025 відсутні;
- висновок експерта, підготовлений у рамках кримінального провадження особою, яка є атестованим судовим експертом, відповідає положенням процесуального законодавства України, тому останній може бути допустимим доказом, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений;
- п. 9.1 договору № 24 від 12.10.2022 стосується проектно-кошторисної документації, розробленої саме на підставі договору № 24 від 12.10.2022, тоді як спірний договір № 2 від 05.05.2023 не передбачає можливості застосування підрядником проекту повторного використання при виготовленні проектно-кошторисної документації;
- з огляду на те, що як завдання на проектування (додаток № 1 до договору), так і саме оголошення про проведення спірних торгів не містили для підрядника необхідності, права або обов`язку використання проекту повторного використання або проектного рішення, таке використання останнім становить порушення умов договору та норм чинного законодавства, в тому числі будівельного ;
- отже, в результаті неналежного виконання відповідачем господарського зобов`язання, що виразилося в завищенні останнім вартості виконаних робіт за договором № 2 від 05.05.2023 за наслідками неправомірного застосування проєкту повторного використання, державі в особі Харківської обласної ради було завдано збитків на суму 1 529 514,00 грн, які були надмірно сплачені останньою з обласного бюджету на користь ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ». 
В судове засідання 05.05.2026 з`явилися представники відповідача, які підтримали апеляційну скаргу, а також прокурор, який проти доводів апеляційної скарги заперечував.
Представники позивача та третіх осіб в судове засідання 05.05.2026 не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку до електронного кабінету зазначеного учасника справи електронного листа (ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2026 про відкриття апеляційного провадження у вказаній справі).
Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача в даному судовому засіданні за відсутністю представників позивача та третіх осіб.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Як свідчать матеріали справи, Комунальним закладом "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради 07.04.2023 в електронній системі публічних закупівель "ProZorro" опубліковано відомості про проведення відкритих торгів щодо закупівлі "Виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради за адресою: м. Харків, вул. Боротьби, 1" (код ДК 021:2015:71000000-8 – Архітектурні, будівельні, інженерні та інспекційні послуги) (ідентифікатор закупівлі UA-2023-04-07-007786-а). 
Очікувана вартість предмета закупівлі становила 2 100 000,00 грн. 
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій участь у вказаній закупівлі взяли: ФОП Ковтун-Науменко О.М. з остаточною ціновою пропозицією 1 231 000,00 грн та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" з остаточною пропозицією 1 990 000,00 грн. 
Протоколом засідання тендерного комітету КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради про розкриття тендерних пропозицій визначено переможцем процедури відкритих торгів щодо закупівлі UA-2023-04-07-007786-а учасника ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ". 
На підставі зазначеного, електронною системою закупівель сформовано повідомлення про намір укласти договір. 
Як наслідок, 05.05.2023 між КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради (замовник) та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (виконавець) укладено Договір № 2 з виготовлення проєктно-кошторисної документації (далі – договір).
За умовами п. 1.1. договору за Договором Виконавець за завданням Замовника на умовах цього Договору зобов`язується своїми силами і засобами виготовити проектно-кошторисну документацію по об`єкту "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ "ХАРКІВСЬКА СПЕЦІАЛЬНА ШКОЛА № 12" ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ за адресою: м. Харків, вул. Боротьби, 1" (ДК 021:2015: 71000000-8 - Архітектурні, будівельні, інженерні та інспекційні послуги) (далі – Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити роботи.
Відповідно до п. 1.2 договору роботи виконуються згідно Завдання на проектування (Додаток 1), Кошторису № 1 на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи (Додаток 2) та Календарного графіку виконання робіт (Додаток № 3). Приймання цих документів фіксується в акті приймання-передачі, який підписується обома Сторонами. 
Згідно з п. 1.3. договору обсяги виконання Робіт, розподіл їх вартості по стадіях та етапах визначені Завданням на проектування (Додаток 1), Кошторисом № 1 на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи (Додаток 2) і Календарним графіком виконання робіт (Додаток № 3) в відповідності до чинного законодавства України.
У п. 1.4. договору місце виконання робіт: 61044, Україна, Харківська обл., Харків, вулиця Боротьби, будинок 1.
Згідно з п. 2.1. договору вартість виконання Робіт (Договірна ціна) складає: 1 990 000,00 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ. ( в тому числі за рахунок коштів місцевого бюджету -1 990 000,00 грн. ( один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ).
За умовами п. 3.1. договору замовник здійснює оплату Робіт в межах суми укладеного Договору після виконання Робіт.
Згідно з п. п. 3.2., 3.3. договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату робіт та після підписання Сторонами Акту про виконання робіт в повному обсязі. Оплата за виконані роботи здійснюється на підставі актів виконаних робіт, підписаних Сторонами, на підставі ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України та протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту надходження на рахунок Замовника бюджетних коштів. 
Оплата проводиться у національній грошовій одиниці, шляхом безготівкового перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі підписаного Сторонами Акту про виконання робіт в цілому.
Пунктом 4.2. договору передбачено наступні обов`язки виконавця: 4.2.1. Виконати Роботи у строки та на умовах, передбачених цим Договором. 4.2.2. Інформувати Замовника про хід виконання Робіт на його запити. 4.2.3. Усувати за свій рахунок недоліки в проєктній документації, виявлені Замовником або державними органами чи іншими уповноваженими особами, що мають право перевіряти та затверджувати ці Роботи. 4.2.4. Передати Замовникові готову проектну документацію у вигляді та кількості, визначених в Завданні на проектування (Додаток 1). 4.2.5. Брати участь у захисті Проєктного матеріалу в обсязі виконуваного Договору. 4.2.6. Гарантувати Замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за Договором проектної документації. 4.2.7. Не передавати проектну документацію іншим третім особам без згоди на те Замовника.
Договір набирає чинності з 05 травня 2023 року і діє до 31 грудня 2023 року, остаточно - до виконання зобов`язань сторонами за цим договором в повному обсязі (п. 5.1. договору). 
У п. 5.2. договору передбачено, що строк виконання робіт - з 05 травня 2023 року до 12 червня 2023 року (зазначено в календарному графіку виконання робіт) (в редакції додаткової угоди № 1). 
За умовами п. 6.1. договору Виконавець, не пізніше ніж у останній день строку надання Робіт в цілому чи кожного етапу Робіт за Договором, передає Замовнику розроблену, відповідно до умов Договору проєктну документацію у чотирьох примірниках та проєкт Акту здачі-приймання виконаного етапу Робіт чи Робіт в цілому у двох примірниках, підписаних Виконавцем. 
Відповідно до п. 6.2. договору передача проєктної документації Замовнику здійснюється Виконавцем згідно Акту здачі-прийняття виконаних робіт (або Акту про виконання робіт).
Замовник протягом 10-ти (десяти) робочих днів з моменту отримання документації зобов`язується розглянути представлену документацію і, за відсутності зауважень, підписати Акт здачі-приймання виконаного етапу Робіт чи Робіт в цілому. За наявності зауважень Замовник протягом цього ж строку інформує Виконавця про відмову від прийняття Робіт та встановлює термін виправлення зауважень. Розгляд Замовником проектних матеріалів починається тільки при наявності на них підпису керівника проекту та відповідних фахівців (п. 6.3. договору). 
У п. 7.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору згідно цього Договору та чинного законодавства України. Виконавець несе відповідальність за строки та якість розробки проекту в порядку, передбаченому чинним законодавством України.
На виконання умов договору ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" 12.06.2023 виготовлено проектно-кошторисну документацію за об`єктом "Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території Комунального закладу "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради за адресою: м. Харків, вул. Боротьби, 1". 
Надалі ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" надало КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради акт прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 12.06.2023 до договору № 2 від 05.05.2023 на загальну суму 1 990 000,00 грн без ПДВ.
На підставі вказаного акту 30.05.2023 Управлінням Державної казначейської служби України в Немишлянському районі м. Харкова здійснено перерахування грошових коштів на банківський рахунок отримувача ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" в сумі 1 990 000,00 грн, які були виділені Департаментом науки і освіти Харківської обласної Державної адміністрації з коштів обласного бюджету. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42023222020000094 від 18.08.2023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень – злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, було отримано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12418-БТ від 25.07.2025, яким встановлено, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 2 від 05.05.2023, укладеного між КЗ “Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ", містить ознаки повторного використання в будівництві до проектної документації за договором № 24 від 12.10.2022, укладеного між КЗ "Люботинська спеціалізована мистецька школа інтернат "Дивосвіт" Харківської обласної ради та ТОВ "УСП "НЕОІНЖИНІРИНГ", тому вартість проектних робіт за договором № 2 від 05.05.2023 повинна становити 460 486,00 грн без ПДВ. Різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 2 від 05.05.2023, укладеного між КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ", та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1 529 514,00 грн. 
Отже, прокурор вважає, що внаслідок порушень, допущених ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" під час виконання вищезазначеного договору, Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради спричинені збитки на загальну суму 1 529 514,00 грн.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи, колегія суддів керується таким.
Щодо участі прокурора у справі та представництва інтересів держави в суді.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у господарські правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює господарські права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у господарських, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, у пункті 26 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц).
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді.
Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті (абзаци 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 
1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 
2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Вказаних висновків також дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 25.08.2020 у справі №915/16219, від 02.09.2020 у справі №911/980/18.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пункт 7.12), від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 (пункт 10.13), від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц (пункт 8.12) сформульовані висновки про те, що склад відповідачів визначається прокурором самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо.
Відповідно до висновків, викладених в до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Тобто, прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутися із цим позовом до суду.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.
Стаття 18-1 Закону наділяє органи місцевого самоврядування повноваженнями щодо звернення до суду, якщо це необхідно для реалізації їх повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Як визначено ст. 10 Закону обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Статтею 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, зокрема, що до повноважень обласної ради належить питання стосовно розгляду прогнозів відповідно районних, обласних бюджетів, затвердження таких бюджетів, внесення змін до них, затвердження звітів про їх виконання.
Згідно зі ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.
Складання і схвалення прогнозів районних і обласних бюджетів, складання і виконання відповідних бюджетів здійснюють відповідні державні адміністрації згідно з Бюджетним кодексом України.
Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес Харківської обласної територіальної громади в особі Харківської обласної ради.
Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Відповідно до п. 1.3. Статуту КЗ "Харківська спеціальна школа № 122" Харківської обласної ради, затвердженого головою Харківської обласної ради у 06.08.2019, КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради належить до спільної власності територіальних громад селищ, міст Харківської області. 
Згідно з п. 1.4 Статуту органом, що здійснює управління майном коледжу, є Харківська обласна рада. 
Джерелами формування майна та коштів спеціальної школи, зокрема є кошти обласного бюджету, освітньої та інших субвенцій, додаткових дотацій з державного бюджету (п. 9.5. Статуту). 
Отже, Харківська обласна рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами обласного бюджету та контролю їх використання розпорядниками нижчого рівня, в тому числі, КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради, та є належним позивачем у справі. 
Проте, Харківською обласною радою, яка є обізнаною щодо існування стверджуваних прокурором з боку відповідача порушень, не вживалися заходи захисту прав Харківської обласної територіальної громади щодо стягнення з ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" грошових коштів в сумі 1 529 514,00 грн, попри те, що Харківська обласна рада, як контролюючий орган в спірних правовідносинах, була повідомлена Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова у порядку вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" про встановлені порушення вимог діючого законодавства у бюджетній сфері щодо неналежного виконання умов спірного договору з виготовлення проєктно-кошторисної документації з боку ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" та щодо необхідності вжиття заходів реагування, про що свідчить лист від 08.09.2025. 
Так, на адресу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова надійшла відповідь Харківської обласної ради від 10.09.2025 № 01-43/2448, за змістом якої повідомлено, що за результатами попереднього опрацювання листа від 08.09.2025 № 51-2132-23 щодо можливих порушень законодавства при укладанні договорів № 2 від 05.05.2023 між КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" ХОР та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" з виготовлення проєктно-кошторисної документації, звернення окружної прокуратури було направлено до комунальних закладів для надання відповідних пояснень. Остаточну відповідь буде надано після опрацювання отриманої від закладів інформації. 
Згодом, на адресу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова надійшов лист Харківської обласної ради від 30.09.2025 № 01-43/2621, яким зазначено, що за результатами розгляду листа окружної прокуратури від 08.09.2025 № 51-2132- 23 щодо можливих порушень законодавства при укладанні договорів між закладами ХОР та ТОВ "УСП "НЕОІНЖИНІРИНГ" і ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" про виготовлення проектно-кошторисної документації, керівництво відповідних закладів у листах від 11.09.2025 проінформувало обласну раду про відсутність правових підстав для судового оскарження результатів торгів. Разом з тим наголошено, що обласна рада не заперечує щодо можливості представництва прокурором інтересів держави в суді у даних правовідносинах відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
Отже, у позовній заяві прокурором обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави та зазначено, у чому полягають інтереси держави та їх порушення у цих правовідносинах, правильно визначено орган, уповноважений виконувати функції держави у спірний правовідносинах, а тому звернення прокурора з позовною заявою у даній справі є таким, що узгоджується з положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та відповідними приписами ГПК України.
Щодо вирішення спору по суті, колегія суддів зазначає про таке.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України). 
Згідно зі статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Згідно зі статтею 803 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.
Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у понесених ним витратах, втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (наявність збитків); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка (дії, бездіяльність), яка полягає у порушенні імперативних норм права або санкціонованих законом умов договору (порушення зобов`язання), внаслідок чого порушуються права іншої особи. 
Під збитками слід розуміти зменшення майнової сфери потерпілого у вартісному вираженні. 
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками полягає в тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком протиправної поведінки заподіювача. При цьому причина (протиправна поведінка відповідача) повинна не тільки передувати збиткам (вибуттю майна із майнової сфери позивача), але й з необхідністю породжувати такий наслідок, тобто повинен бути не опосередкований, а безпосередній причинний зв`язок, при якому протиправна поведінка прямо (безпосередньо) породжує наслідок. 
Вина є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає у психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у вигляді відшкодування збитків.
Верховний Суд у постанові Великої Палати від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20 та постанові Касаційного господарського суду від 06.06.2023 у справі № 911/682/21 дійшов висновків, що вирішуючи питання щодо стягнення збитків суд повинен встановити відповідний та повний склад правопорушень. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: (1) протиправної поведінки особи; (2) шкоди (збитків); (3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; (4) вини особи, яка заподіяла збитки; протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 920/85/18 зазначено про те, що за змістом частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. 
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.
Як вже зазначалося, прокурор в обґрунтування позову про стягнення збитків посилається на те, що в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42023222020000094 від 18.08.2023 було отримано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за № СЕ-19/121-25/12418-БТ від 25.07.2025, яким встановлено, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 2 від 05.05.2023, укладеного між КЗ “Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ", містить ознаки повторного використання в будівництві до проектної документації за договором № 24 від 12.10.2022, укладеного між КЗ "Люботинська спеціалізована мистецька школа інтернат "Дивосвіт" Харківської обласної ради та ТОВ "УСП "НЕОІНЖИНІРИНГ", тому вартість проектних робіт за договором № 2 від 05.05.2023 повинна становити 460 486,00 грн без ПДВ.
Прокурор стверджує, що різниця між вартістю виконаних проектних робіт на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 2 від 05.05.2023, укладеного між КЗ "Харківська спеціальна школа № 12" Харківської обласної ради та ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ", та вартістю проектних робіт, за умови застосування проекту повторного використання в будівництві, складає 1 529 514,00 грн. 
На підставі викладеного, прокурор вважає, що внаслідок порушень, допущених ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" під час виконання вищезазначеного договору Харківській обласній територіальній громаді в особі Харківської обласної ради спричинені збитки на загальну суму 1 529 514,00 грн. у вигляді переплаченої суми.
Однак колегія суддів вважає, що прокурором при зверненні із позовом у зазначеній справі про стягнення збитків не доведено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, яке є необхідною підставою для стягнення збитків.
Так, за твердженням прокурора, наявність збитків у держави полягають в тому, що замовником було здійснено переплату за виготовлену відповідачем документацію на 1 529 514,00 грн. внаслідок того, що виготовлення цієї документації має ознаки повторного використання без належного відображення цього факту у договірних відносинах та без відповідного коригування вартості робіт.
Однак колегія суддів вважає такі твердження прокурора необґрунтованими, зважаючи на таке.
З матеріалів справи вбачається, що договір № 2 від 05.05.2023 був укладений за результатами процедури публічної закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» і ціна договору була сформована в умовах конкуренції, де учасники самостійно визначали свою комерційну пропозицію, а замовник обирав переможця за визначеними ним в сукупності критеріями, до яких входила і ціна, яка його влащтовувала.
Отже, укладенню договору № 2 від 05.05.2023 (у якому вартість виконаних робіт складає 1 990 000,00 грн. без ПДВ) передувала процедура публічної закупівлі, яка передбачає визначення на конкурентних засадах переможця, який найкращим чином відповідає завданим самим замовником параметрам в сукупності, в тому числі ціні, якісним та кількісним показникам виконуваної ним роботи.
Як вже за зачалося, збитки полягають у зменшенні майнової сфери потерпілого у вартісному вираженні. 
Проте, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів фактичного зменшення майнової сфери позивача або необхідності понесення додаткових витрат, спрямованих на відновлення порушеного права, що унеможливлює кваліфікацію заявлених вимог як вимог про відшкодування збитків у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України.
При цьому, прокурором не доведена жодними доказами обставина того, що у разі обізнаності замовника про намір виконавця здійснити повторне використання проектної документації у будівництві бомбосховища він (замовник) мав би можливість укласти договір щодо розробку проектної документації з будівництва бомбосховища із іншим учасником процедури публічної закупівлі на більш вигідних умовах, аніж запропоновані відповідачем. Сама конкурентна процедура публічних закупівель із визначенням відповідача переможцем виключає вищезазначену обставину.
Отже, прокурором не доведено факту жодного зменшення у майновій сфері замовника внаслідок укладення договору № 2 від 05.05.2023 із ціною 1 990 000,00 грн., що виключає наявність такого обов`язкового елементу цивільного правопорушення, як наявність збитків.
Сам по собі розрахунок різниці між договірною ціною та імовірною вартістю робіт не є доказом завдання шкоди, оскільки не підтверджує реальних майнових втрат, а ґрунтується лише на припущеннях щодо можливої економії коштів.
Між тим, приписами ч.2 ст. 845 ЦК України підряднику прямо гарантовано звернення на свою користь усіх зекономлених грошей. 
Крім того, відповідно до Акту приймання- передачі виконаних робіт № 1 від 12.06.2023 до договору № 2 від « 05» травня 2023 року, підписаного сторонами та скріпленого їхніми печатками, Виконавець станом на 12 червня 2023 виконав роботи з виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту «Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ХАРКІВСЬКА СПЕЦІАЛЬНА ШКОЛА № 12» ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ за адресою: м. Харків, вул. Боротьби, 1» згідно договору № 2 від « 05» травня 2023 року, а Замовник прийняв виконану роботу; - вартість виконаних робіт складає 1 990 000,00 грн. (один мільйон дев`ятсот дев`яносто тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ; - претензій з боку Замовника за обсягом і якості виконаних робіт немає; - акт складений в 2-х примірниках які мають однакову юридичну силу».
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 зазначено, що за відсутності обґрунтованих заперечень акти виконаних робіт вважаються підписаними без зауважень і підлягають оплаті, що свідчить про погодження сторонами обсягу та вартості виконаних робіт.
Водночас, як зазначив Верховний Суд, у постанові від 22.03.2025 у справі № 908/1138/15-г, з посиланням на положення ч. 2, ч. 3 ст. 632 ЦК України, зміна ціни можлива лише у випадках і на умовах, установлених договором або законом, а після виконання угоди взагалі не допускається.
Отже, посилання прокурора на нездійснення відповідачем коригування ціни через обставину виготовлення проектної документації з ознаками повторного використання є безпідставними.
Також слід заначити, що відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України однією із засад цивільного законодавства є свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення» передбачено, що  суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни або державні регульовані ціни.
Згідно зі статтею 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Частинами 1-3 статті 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» встановлено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.
Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції.
Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації).
Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.
Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання.
Проте прокурором не доведено, що на виконувані відповідачем роботи із виготовлення проектної документації поширюється державне регулювання цін і що відповідач не вправі продати результати свого труда, в тому числі і результати інтелектуальної власності за вільною ціною. 
Також необхідно зазначити, що відповідно до статті 230 Цивільного кодексу України майнові права інтелектуальної власності на об`єкт, створений за замовленням, належать творцеві цього об`єкта та замовникові спільно, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 424 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності є:
1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності;
2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності;
3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання;
4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 426 Цивільного кодексу України особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб.
Пунктом 9.1 Розділу ХІ. Договору № 2 від 05.05.2023 «АВТОРСЬКЕ ПРАВО» передбачено, що: «Роботи, передбачені пунктом 1.1 (виготовлення проектно-кошторисної документації по об`єкту «Нове будівництво бомбосховища з благоустроєм прилеглої території КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ХАРКІВСЬКА СПЕЦІАЛЬНА ШКОЛА № 12» ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ за адресою: м. Харків, вул. Боротьби, 1» (ДК 021:2015: 71000000-8 - Архітектурні, будівельні, інженерні та інспекційні послуги) (далі – Роботи),та виконані відповідно до умов цього Договору, є інтелектуальною власністю Виконавця (ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ»). Повторне застосування або будь-яке його коригування (внесення змін чи інше) здійснюється виключно Виконавцем (стаття 30 Закону України «Про архітектурну діяльність»).
Поряд з цим, пунктом 9.1. Розділу ХІ Договору № 24 від 12.10.2022 «АВТОРСЬКЕ ПРАВО», передбачено, що робота, передбачена пунктом 1.1 цього договору (виготовлення проектно-кошторисної документації (далі - роботи) по об`єкту: «Нове будівництво бомбосховища Комунального закладу «Люботинська спеціалізована мистецька школа-інтернат „Дивосвіт" Харківської обласної ради за адресою: Харківська обл., м. Люботин, вул. Кооперативна, 38/8»), є інтелектуальною власністю Виконавця (ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ»). Повторне застосування або будь яке його коригування (внесення змін чи інше) здійснюється виключно Виконавцем (стаття 30 Закону України «Про архітектурну діяльність»).
Отже, договорами № 24 від 12.10.2022 та № 2 від 05.05.2023 передбачено, що саме відповідач є власником авторських прав (права інтелектуальної власності) на роботу, виконану ним за договорами № 24 від 12.10.2022 та № 2 від 05.05.2023, а отже, враховуючи положення вищенаведених норм та умов наведених договорів, він мав право використовувати зазначене право на свій розсуд, в тому числі і в розрізі визначення ціни договору, в якому використовується об`єкт його авторського права.
Крім того, Договір № 2 від 05.05.2023 не містить умов щодо того, що виконані відповідачем роботи мали відповідати ознаками ексклюзивності, тобто бути єдиними в своєму роді та неповторними.
Також колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 104 ГПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що місцевий господарський суд, задовольняючи позов, фактично спирався на один доказ – висновку експерта № СЕ-19/121- 25/12418-БТ від 25.07.2025, не здійснивши його оцінку в сукупності із іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
При цьому необхідно зазначити, що висновок № СЕ-19/121- 25/12418-БТ від 25.07.2025 за результатами проведеної експертизи не підтверджує обставин спричинення матеріальної шкоди Комунальному закладу «Харківська спеціалізована школа № 12» Харківської обласної ради та підстав до їх стягнення, оскільки питання завищення вартості робіт по договору №2 від 05.05.2023 експертом, в ході проведення експертизи, взагалі не досліджувалося. Вказаний висновок експерта не підтверджує самого факту спричинення матеріальних збитків, а лише містить математичні розрахунки різниці між вартістю виготовленого проекту за Договором та вартістю іншого проекту за іншим договором 
Крім того, експертом в процесі виконання експертизи не перевірялася ані наявність запису проектів повторного використання в ЄДЕССБ, ані наявність експертного звіту, який би вказував на статус ППВ, як і не перевірялась наявність договору на право використання інтелектуальної власності. 
Водночас висновок експерта має суперечливий характер та містить припущення, не містять чіткого визначення того, чи є проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до укладеного договору між Комунальним закладом «Харківська спеціалізована школа № 12» Харківської обласної ради та ТОВ «Група компаній «Укрсервіспроект» проектом повторного використання в будівництві, відповідно до установлених норм законодавства та Порядку розроблення, здійснення експертизи та застосування проектів повторного використання у будівництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 р. № 1160 (далі-Порядок).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.07.2025 у справі № 908/948/23 звернула увагу на те, що висновок експерта повинен бути повним, обґрунтованим і таким, що дозволяє перевірити правильність зроблених висновків. У разі наявності сумнівів суд зобов`язаний їх усунути шляхом оцінки доказів у сукупності або призначення додаткової експертизи.
Проте суд першої інстанції не усунув сумнівів щодо достатності та обґрунтованості експертного висновку, проте фактично поклав його в основу рішення як єдиний доказ розміру збитків.
Водночас, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що проектна документація на об`єкт будівництва бомбосховища відповідно до договору № 2 від 05.05.2023 укладеному між КЗ «Харківська спеціалізована школа № 12» Харківської обласної ради та ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ» та проектна документація за договором №24 від 12.10.2022 укладеному між КЗ «Люботинська спеціалізована мистецька школа інтернат «Дивосвіт»» Харківської обласної ради та ТОВ «Група компаній «Укрсервіспроект» , є проектами повторного використання.
Відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування. 
Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття «допустимість доказів», яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Як вказано у статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зважаючи на наведене, колегія суддів зазначає, що прокурором не доведено належними, допустимими, достовірними та достатньо вірогідними доказами ані наявності реальних збитків, ані протиправної поведінки відповідача, ані причинного зв`язку між такою поведінкою та заявленою до стягнення сумою, а тому відсутні підстави для задоволення заявленого ним позову.
Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду ухвалене без повного дослідження обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим вказане рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити..
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вх. № 714Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2026 у справі № 922/3845/25 задовольнити.
Рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2026 у справі № 922/3845/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Харківської обласної прокуратури (код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету – 2800) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "УКРСЕРВІСПРОЕКТ" (вул. Кагамлика, 72И, офіс 56, м. Полтава, 36008, ідентифікаційний код 42409275) 27 531,26 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 14.05.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий 

Суддя І.А. Шутенко