ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р. 	Справа № 480/5309/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Павлічек В.О.) від 29.01.2026 по справі № 480/5309/25
за позовом Головного управління ДПС у Сумській області
до ОСОБА_1 
про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_1 ) податковий борг у загальній сумі 23707,47 грн. з яких:
податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) на суму 7430,36 грн. на р/р UА158999980314070512000018518, отримувач ГУК Сум.обл/ Тростянецька МТГ /18010300, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);
податковий борг з орендної плати з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900) у сумі 16 277,11 грн. на р/р UА748999980334139815000018518, отримувач ГУК Сум.обл/ Тростянецька МТГ/18010900, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на момент звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, на загальну суму 23707,47 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки. З метою погашення боргу відповідачу виставлена податкова вимога, проте сума боргу залишилась несплаченою.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 по справі № 480/5309/25 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_1 ) податковий борг у загальній сумі 23 707,47 грн. з яких:
податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) на суму 7430,36 грн. на р/р UА158999980314070512000018518, отримувач ГУК Сум.обл/ Тростянецька МТГ /18010300, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);
податковий борг з орендної плати з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900) у сумі 16277,11 грн. на р/р UА748999980334139815000018518, отримувач ГУК Сум.обл/ Тростянецька МТГ/18010900, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Відповідач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що не надання Головним управлінням ДПС у Сумській області суду достовірної інформації призвело до ухвалення 29.01.2026 Сумським окружним адміністративним судом у справі № 480/5309/25 рішення з порушенням вимог ст. 317 КАС України в частині неправильного застосування норм матеріального права, а саме: незастосування закону, який підлягав застосуванню - спеціальних норм законодавства, прийнятих на період воєнного стану, а саме статей 69.14., 69.22. підрозділу 10 розділу ХХ ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Податкового кодексу України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області та є платником податків (а.с. 4).
Контролюючим органом відповідачу нараховане грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) відповідно до податкових повідомлень-рішень:
- від 06.02.2023 № 0001571-2407-1816 на суму 880,20 грн. за 2021 рік. Податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу 22.02.2023 (а.с. 12);
- від 26.03.2024 № 0027925-2407-1816-UА59040130000041676 на суму 476,78 грн. за 2022 рік (а.с. 13);
- від 26.03.2024 № 0027926-2407-1816-UА59040130000041676 на суму 2948,67 грн. за 2023 рік (а.с. 13);
- від 08.04.2025 № 0048672-2407-1823-UА59040130000041676 на суму 3124,71 грн. за 2024 рік. Податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу 15.04.2025 (а.с. 15).
Податкові повідомлення-рішення від 26.03.2024 № 0027926-2407-1816-UА59040130000041676 та № 0027925-2407-1816-UА59040130000041676 направлялися рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, проте, повернуті до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 14). Доказів, що вище зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
Також контролюючим органом відповідачу нараховане грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900) відповідно до податкових повідомлень-рішень:
- від 31.05.2023 № 207474-2407-1811 за 2023 рік на суму 7936,18 грн. (а.с. 16); 
- від 07.05.2024 № 3677997-2407-1811-UА59040130000041676 за 2024 рік на суму 8340,93 гривень (а.с. 18).
Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлялися рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, проте, повернуті до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 17,18). Доказів, що вище зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 21.11.2023 року № 0005707-1303-1828 на суму 8816,38 грн. (а.с. 19), яка направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача проте, повернуто до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 20).
Податковий борг відповідача підтверджується витягом з інтегрованої картки та розрахунком сум податкового боргу (а.с. 5-11).
Враховуючи те, щ сума податкового боргу відповідачем не була сплачена, контролюючий орган звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг в повному обсязі, вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є обґрунтованими.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Положеннями пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня ().
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Приписами п. 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Отже, законодавством установлено обов`язок контролюючого органу вчиняти дії щодо забезпечення стягнення з платника податків податкового боргу, в тому числі, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.
Відповідно до п. п. 95.1 та 95.2 ст. 95 вказаного Кодексу визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).
Отже, нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом відповідачу нараховане грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) відповідно до податкових повідомлень-рішень:
- від 06.02.2023 № 0001571-2407-1816 на суму 880,20 грн. за 2021 рік. Податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу 22.02.2023 (а.с. 12);
- від 26.03.2024 № 0027925-2407-1816-UА59040130000041676 на суму 476,78 грн. за 2022 рік (а.с. 13);
- від 26.03.2024 № 0027926-2407-1816-UА59040130000041676 на суму 2948,67 грн. за 2023 рік (а.с. 13);
- від 08.04.2025 № 0048672-2407-1823-UА59040130000041676 на суму 3124,71 грн. за 2024 рік. Податкове повідомлення-рішення вручене відповідачу 15.04.2025 (а.с. 15).
Податкові повідомлення-рішення від 26.03.2024 № 0027926-2407-1816-UА59040130000041676 та № 0027925-2407-1816-UА59040130000041676 направлялися рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, проте, повернуті до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 14). Доказів, що вище зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
Також контролюючим органом відповідачу нараховане грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900) відповідно до податкових повідомлень-рішень:
- від 31.05.2023 № 207474-2407-1811 за 2023 рік на суму 7936,18 грн. (а.с. 16); 
- від 07.05.2024 № 3677997-2407-1811-UА59040130000041676 за 2024 рік на суму 8340,93 грн. (а.с. 18).
Вищевказані податкові повідомлення-рішення направлялися рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, проте, повернуті до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 17,18). Доказів, що вище зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
Відповідно до ст. 59 ПК України, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 21.11.2023 року № 0005707-1303-1828 на суму 8816,38 грн. (а.с. 19), яка направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача проте, повернуто до контролюючого органу з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 20).
Податковий борг відповідача підтверджується витягом з інтегрованої картки та розрахунком сум податкового боргу (а.с. 5-11).
Колегія суддів зазначає, що стягнення коштів з платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Положеннями п. 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п. 42.5 ст. 42 ПК України).
Наказом Міністерства доходів і зборів № 610 від 30.06.2017 затверджено Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 610), який визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог контролюючими органами.
Розділ IV Порядку № 610 регулює надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків, зокрема, відповідно до абзацу першого пункту 6 податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що податкові повідомлення-рішення: від 06.02.2023 № 0001571-2407-1816 на суму 880,20 грн за 2021 рік; від 26.03.2024 № 0027925-2407-1816-UА59040130000041676 на суму 476,78 грн за 2022 рік; від 26.03.2024 № 0027926-2407-1816-UА59040130000041676 на суму 2948,67 грн за 2023 рік; від 08.04.2025 № 0048672-2407-1823-UА59040130000041676 на суму 3124,71 грн за 2024 рік; від 31.05.2023 № 207474-2407-1811 за 2023 рік на суму 7936,18 грн; від 07.05.2024 № 3677997-2407-1811-UА59040130000041676 за 2024 рік на суму 8340,93 грн та податкова вимога форми "Ф" від 21.11.2023 року № 0005707-1303-1828 на суму 8816,38 грн, надсилалися на податкову адресу відповідача у справі та в розумінні наведених вище приписів вважаються належними чином врученими платнику.
Доказів оскарження вказаних вище податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги до матеріалів справи не надано, а судом не встановлено.
В доводах апеляційної скарги відповідач по справі посилається на те, що відповідно до даних Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зазначена інформація про факт знищення нерухомого майна (кафе) за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Буймер, вул. Центральна, 29 А та вказана дата реєстрації у РПЗМ - 22.03.2024 (копія витягу додається).
Крім того, знищення об`єкту нерухомого майна (кафе), що знаходиться за адресою Сумська область, Охтирський район, с. Буймер, вул.Центральна, 29 А, підтверджується Звітом № 29/3-24-1 за результатами обстеження нежитлової будівлі за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Буймер, вул.Центральна, 29 А, проведеного ТОВ «АЗОВ-ГАРРЕТ» (експерт будівельний 1 категорії М.В. Солонський, кваліфікаційний сертифікат АЕ № 006363) з фотоматеріалами. Даний звіт зареєстрований в ЄДЕССБ 04.04.2024 за № ТО01:8769-9397-6592-1152 (копія звіту додається).
Вказує, що про знищення нерухомого майна позивач був належним чином повідомлений. Так, 25.07.2025 на ім`я начальника ГУДПС у Сумській області Провозіною Н.І. було подано заяву, з доданою копією Витягу з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з проханням про скасування нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка зареєстрована за № 20696/6 від 25.07.2025 (копія заяви додається).
Враховуючи приписи ст. 69.22. підрозділ 10 розділ ХХ ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Податкового кодексу України, апелянт вважає, що Головне управління ДПС у Сумській області повинно було зробити перерахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010300) за 2024 рік.
Апелянт також посилається на те, що на підставі пункту 24 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Тростянецька міська рада рішенням №27 від 09 лютого 2023 року внесла зміни до рішення Тростянецької міської ради від 14.07.2021 року №798 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території Тростянецької міської територіальної громади з 01.01.2022 року» в частині до «Положення про справляння плати за землю на території Тростянецької міської територіальної громади з 01.01.2022 року»: - доповнивши розділ ХIV «Орендна плата» пунктом 14.3 «Фізичним та юридичним особам, нерухоме майно яких, повністю знищено (зруйновано на 100%), внаслідок бойових дій спричинених військовою агресією Російської федерації проти України та факт знищення, якого підтверджується документально (експертний висновок, експертний звіт тощо) на період з моменту знищення нерухомого майна по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан на території Тростянецької МТГ, надається пільга зі сплати орендної плати 100%. Землі всіх категорій та цільового призначення» (копія рішення додається).
Вказує, що у зв`язку із знищенням об`єкту нежитлової нерухомості, в наслідок механічного захаращення, хімічного забруднення та псування ґрунту через вибух, дана земельна ділянка з 22.03.2024 по теперішній час не може використовуватися за призначенням.
За таких обставин, з дотриманням вимог діючого законодавства, апелянт вважає, що сума нарахованого грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900) за 2024 рік на суму 8340,93 грн підлягає зміні.
Надаючи оцінку цим доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що відповідно до пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку: розміру ставки податку, нарахованої суми податку.
Водночас, відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 18.04.2019 по справі № 813/2092/15 зазначено, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом позову щодо стягнення податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено не є дослідженням у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
У висновках Верховного суду, які викладені в постанові від 21.03.2024 по справі № 300/2859/22 вказано, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зауважує, що предметом спірних правовідносин є саме стягнення податкового боргу за узгодженим податковим зобов`язанням, яке виникло у зв`язку з винесенням контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, згідно яких ОСОБА_1 визначено суми грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та з орендної плати з фізичних осіб та сформованої податкової вимоги, які ані в адміністративному, ані в судовому порядку не оскаржувалися, а тому питання їх правовірності не може охоплюватися предметом дослідження у справі про стягнення податкового боргу, у зв`язку з чим наведені вище доводи апеляційної скарги суд відхиляє
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 по справі № 480/5309/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло   М.О. Семененко