Справа № 727/4346/26 
Провадження № 2/727/1845/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:
головуючого судді Танасійчук Н.М.,
секретаря судового засідання Кремзелюк О.В.,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  про визнання права власності на спадкове майно
ВСТАНОВИВ:
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5  про визнання права власності на спадкове майно.
Посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який був чоловіком та батьком позивачів. Вказують, що вони є спадкоємицями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 .
Спадковим майном після смерті ОСОБА_6 є 40/100 часток у будинковолодінні з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та частка у земельній ділянці за цією ж адресою за кадастровим номером 7310136300:12:002:0196 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га.
60/100 часток у вказаному будинковолодінні належить відповідачам наступним чином: ОСОБА_3 - 31/300 частка та 29/100 часток; ОСОБА_4 - 31/300 частка та 29/100 часток, ОСОБА_5 - 31/300 частка .
Земельна ділянка за кадастровим номером 7310136300.12:002:0196 для будівництва та обслуговування будинковолодіння позивачів була приватизована спадкодавцем разом з відповідачами, а тому належала їм чотирьом на праві спільної сумісної власності.
Позивачі вчасно звернулись до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті чоловіка/батька на частку у житловому будинку і господарських будівлях. Нотаріус видав їм свідоцтва про право на спадщину за законом по 40/200 часток. Однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкодавця у земельній ділянці із тієї підстави, що частка спадкодавця у земельній ділянці не визначена і тепер лише в судовому порядку вони можуть захистити свої спадкові права. 
За адресою АДРЕСА_1 розташоване наступне будинковолодіння: житловий будинок літ. А, заг. площею 141,9кв.м.; житловий будинок літ Г, заг площею 46,6кв.м , житловий будинок літ 3, заг площею 116,4кв м (кВ 4); сарай літ Б, В, Е, гараж | Д, господарська будівля літ Ж, огорожа №1-5, криниця. Вказані житлові будинки і господарські споруди належать позивачам та відповідачам на праві спільної часткової власності -  позивачкам, належить по 40/200 часток кожній, сім`ї відповідачів відповідно 60/100 часток 
ОСОБА_1 за вказаною вище адресою належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 - житловий будинок літ.З 
Позивачі вказують, що у них , відповідно до ст. 1223 ЦК виникло право на спадкування, яким вони не мають можливості скористатися.
Вважають, що оскільки спадковим майном, окрім частки у будинковолодінні, є 1/4 частка у земельній ділянці, то їм, позивачам - . спадкоємцям, належить по 1/8 частки кожній у вказаній земельній ділянці.
Окрім того, повідомляють суд, що вони бажають визначити порядок користування земельною ділянкою між усіма співвласниками, однак внаслідок недосягнення згоди із відповідачами щодо меж земельної ділянки, якими вони користуються, вони змушені звернутися до суду із позовною вимогою про визначення порядку користування земельною ділянкою
Зазначають, що між співвласниками їхнього будинковолодіння - позивачами та відповідачами склався певний порядок користування земельною ділянкою - кожен співвласник користується земельною ділянкою біля тієї частини будинковолодіння, де кожен з их проживає, однак точні межі не було визначено. На замовлення позивачів ФОН ОСОБА_7 , сертифікований інженер-землевпорядник, склав Схему меж користування земельною ділянкою.
Згідно вказаної Схеми, земельна ділянка АДРЕСА_3 , площею 0,0202га виділена в користування ОСОБА_1 , тому як на ній розташовано буд.літ 3 (кВ. АДРЕСА_4 , площею 0.0414га виділено в користування відповідачкам, тому як на цій ділянці розташовано частини будинковолодіння, які належать відповідачкам, земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 0,0384га виділено у користування позивачок - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , і відповідачок - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тому як на ній розташовано їхні з відповідачами частки у будинковолодінні.
Кожна земельна ділянка має окремий вхід до неї. Вважають, що оскільки вказана схема відображає дійсний порядок користування їхніми з відповідачами земельними ділянками, то в даному випадку не будуть порушені права жодного із співвласників будинковолодіння
Посилаючись на наведене та норми законодавства, просять припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку за кадастровим номером 7310136300:12:002:0196, площею 0,10га між сторонами по справі та визнати за, ними, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід.номер НОМЕР_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ід.номер НОМЕР_3 , право власності по 1/8 частки за кожною у земельній ділянці за кадастровим номером 7310136300:12.002:0196 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10га за адресою АДРЕСА_1 , які є спадковим майном після смерті ОСОБА_6 
Визначити наступний порядок користування земельною ділянкою за кадастровим номером 7310136300:12:002:0196 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10га за адресою АДРЕСА_1 між співвласниками згідно Схеми, складеної ФОН ОСОБА_7 інженером- землевпорядником
-Земельну ділянку №1, площею 0,0202га у користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід.номер НОМЕР_2 ,
-Земельну ділянку №2, площею 0,0414га у користування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ід.номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ід. номер НОМЕР_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ід номер НОМЕР_6 ;
-Земельну ділянку №3, площею 0,0384га у користування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід.номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ід.номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ід.номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , ід номер НОМЕР_7 12848
Ухвалою суду від 31.03.2026 року відкрито загальне провадження у справі.
Ухвалою суду від 05.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Вказала, що у них з відповідачами немає спірних питань щодо користування земельними ділянками, тому вони просять встановити такий порядок користування земельної ділянкою між позивачами та відповідачами, який вказаний в позовній заяві.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. В письмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду письмові заяви в який просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги визнають. 
Суд дослідивши письмові докази встановив:
-Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2025 року спадкоємцями майна ОСОБА_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 40/100 часток будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами , за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.4) 
-24.12.2025 року приватним нотаріусом Довганюк А.К. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії згідно якої ОСОБА_1 та ОСОБА_9 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в частці кожній на спадкове майно померлого ОСОБА_6 , а саме на частку у спільній сумісній власності на земельну ділянку 0.1000 га, що розташована в АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка кадастровий номер 7310136300:12:002:0196, у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_6 , виділ частки із земельної ділянки , що перебуває у спільній сумісній власності, не був здійснений. Розмір часток не встановлювався ані домовленістю між співвласниками , ані законом та/або судовим рішенням ( а.с.6) 
- Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перебуває домоволодіння в розмірі по 40/200 частки у кожної; ОСОБА_5 належить 31/300 часток домоволодіння; ОСОБА_3 належить 29/200 часток домоволодіння; ОСОБА_6 належало 40/100 часток домоволодіння ( а.с.7-11)
Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія АА№328452 встановлено, що співвласниками земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (а.с.12-13)
Із копії договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Балковим М.М. встановлено, що ОСОБА_12 подарував, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прийняли у дар в рівних частках 29/100 (двадцять дев?ять сотих) домоволодіння, що складається із двох житлових будинків з відповідними частинами господарських та побутових будівель і споруд, яке знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.14)
Із витягу про державну реєстрацію прав №32116478 від 21.11.2011р. встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували частки по 29/200 приватної спільної власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15)
Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Балковим М.М. встановлено, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_13 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 . (а.с.16)
Із витягу про державну реєстрацію прав №613151 від 22.05.2023 встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 зареєстрували частки по 31/300 приватної спільної власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17)
Із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №51775090 від 19.01.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_5 (а.с.19)
Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі посилаються на те, що за життя їх батьку/ чоловіку належало на праві власності 40/100 часток у будинковолодінні з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та частка у земельній ділянці за цією адресою за кадастровим номером 7310136300.12 002:0196 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.10 га. 60/100 часток у вказаному будинковолодінні належить відповідачам наступним чином: ОСОБА_3 - 31/300 частка та 29/100 часток; ОСОБА_4 - 31/300 частка та 29/100 часток, ОСОБА_5 - 31/300 частка .
Земельна ділянка за кадастровим номером 7310136300.12 002:0196 для будівництва та обслуговування будинковолодіння позивачів була приватизована спадкодавцем разом з відповідачами, а тому належала їм чотирьом на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Згідно з статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності.
У разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно з частиною третьою статті 370 ЦК України виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
За змістом частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звертаючись до суду, просили визнати за ними право власності по частини земельної ділянки за кожною в порядку спадкування за законом після смерті їх батька/ чоловіка.
На підставі частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.
Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) та постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 642/3950/17 (провадження № 61-7008св19)/
Разом з тим, положення статті 120 ЗК України мають застосовуватися з врахуванням норм матеріального права, що визначають особливості регулювання права спільної сумісної власності.
Як зазначалося вище, земельна ділянка належала ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не на праві спільної часткової власності, а на праві спільної сумісної власності. Її поділ або виділення з неї окремих часток за життя ОСОБА_6 не проводився, розмір його частки не визначався.
Отже, ОСОБА_6 був співвласником земельної ділянки, яка належала чотирьом особам на праві спільної сумісної власності без визначення часток, і це право перейшло до позивача.
Разом з тим, враховуючи, що за життя ОСОБА_6 поділ або виділення його частки земельної ділянки не проводився, тому до позивача не перейшло право власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування.
За таких обставин позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо визнання за ними права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом у визначеному розмірі, а саме у розмірі частини вказаної земельної ділянки за кожною із позивачів, задоволенню не підлягають.А підлягають лише частковому задоволенню в частині визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Такий висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 19 січня 2022 року справа № 489/2165/19.
Щодо вимог позивачів про визначення порядку користування земельною ділянкою між позивачами та відповідачами, суд зазначає наступне:
Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України (ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно зі статтею 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до частини четвертої статті 120 Земельного кодексу України (ЗК України) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок, будівлю або споруду.
Аналогічне положення міститься у статті 377 ЦК України, де зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у Постанові № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою суду слід враховувати частки співвласників у вартості будинку, будівлі та споруди, що знаходяться на цій ділянці, а також фактично сформований порядок користування нею.
Відповідно до вимог статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Для встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка перебуває у спільній сумісній власності, обов`язковою умовою є відповідність площі та конфігурації часток земельної ділянки, що виділяються у користування кожному зі співвласників, їхнім часткам у праві власності на будинковолодіння.
З метою правильного вирішення спорів цієї категорії, як правило, необхідні спеціальні знання у галузі землеустрою та геодезії. Позивачі клопотань про призначення судової будівельно-технічної або земельно-технічної експертизи не заявляли. Натомість вони надали складену спеціалістом інженером землевпорядником план-схему розподілу ділянки.
Суд зазначає, що позивачами не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на те, що запропоновані ними до користування частини земельної ділянки точно відповідають належним їм часткам у будинковолодінні. Надана позивачами схема не містить точних геодезичних координат, геометричних розмірів, меж зон загального користування та не підтверджує пропорційність часток. Крім того, позивачі самі вказують в позові про те, що точні межі земельних ділянок якими вони користуються, не визначено.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували технічну можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою саме за варіантом позивачів, із дотриманням пропорційності їхніх часток у будинку, суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями4,19,141,263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 та  ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, яка належала останньому на підставі державного акту серії ЯК №126827 від 05.02.2012 року на праві спільної сумісної власності, з кадастровим номером 7310136300.12 002:0196, загальною площею 0.10 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.
Повний текст рішення складено 25.05.2026 року

Суддя Н.М. Танасійчук