Справа №348/224/26
Провадження № 2/348/661/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Гундяка Т.Д.,
секретар судового засідання Дмитрук С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 пред`явив позов до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначає, що він зареєстрував шлюб відповідачкою 05 серпня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №152. Від спільного проживання в них народилася дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачкою різні характери та погляди на життя, в тому числі і на сімейні відносини, на роль жінки в житті чоловіка, на роль матері в житті дитини, на витрачання грошей та інше. Через це в них часто виникали непорозуміння, суперечки, сварки, в ході яких вони ображали і принижували один одного, в тому числі принизливими образливими словами. Це призвело до того, що поступово вони почали віддалятися одне від одного, поступово між ними почало зникати почуття любові та взаємоповаги, в кожного з`явилося своє життя. Відповідачка тривалий час працювала за межами України і це ще більше віддалило їх одне від одного. Так, весною 2023 року відповідачка поїхала працювати за кордон. Спочатку - в Німеччину, а потім - в Канаду. За цей період додому поверталася тільки 2 рази. За період перебування відповідачки за кордоном вони спілкувалися в основному тільки через дитину. В кінці листопада 2024 року відповідачка повернулася додому, обіцяла, що буде вдома до кінця січня 2025 року, але 10.12.2024 несподівано поїхала в Канаду, а від`їжджаючи сказала, що ближчих кілька років наміру повертатися немає, що свого майбутнього тут, в Україні, не бачить. Він достатньо заробляє і на належному рівні утримував їхню сім`ю. Тому причини поведінки відповідачки йому не зрозумілі. Він розмовляв з нею про те, щоб вона припинила роботу за кордоном і повернулася в Україну, в іншому разі — він звернеться до суду з позовом про розірвання шлюбу. Але з поведінки відповідачки він зрозумів, що їй байдуже.
Тому в січні 2025 року він звернувся з позовом до Надвірнянського районного суду про розірвання шлюбу, але тоді відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, запевнила, що повернеться в Україну і вони будуть проживати разом. Тому він вирішив дати їхній сім`ї ще один шанс, відмовився від позову і суд провадження в справі закрив.
Вони з відповідачкою спробували відновити сімейні відносини і жити разом. Але це тривало не довго. Між ними знову почали вникати суперечки і сварки з будь-якого приводу, навіть, дрібного побутового, а при вирішенні будь-яких сімейних питань вони ніяк не можуть дійти згоди. Між ними поступово почала з`являтися нетерпимість одне до одного. В травні 2025 року після чергової сварки вони з відповідачкою припинили спільне проживання і відповідачка повернулася до своїх батьків до цього часу проживаємо окремо. Жоден з них більше не намагався примиритися і відновити шлюбно-сімейні стосунки. На сьогоднішній день він зрозумів, що між ними остаточно пройшла любов та повага, бажання піклуватися одне про одного, як подружжя і вони стали чужими одне одному, кожний з них живе своїм життям. Вважає, що їх шлюб розпався. Він миритися не бажає і вважає, що примирення між ними вже є неможливим, а тому за таких обставин їх шлюб слід розірвати. Перебування у шлюбі з відповідачкою суперечить його інтересам.
На сьогоднішній день — малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з відповідачкою, оскільки в даний час відповідачка в Україні. В лютому 2026 року відповідачка знову планує їхати за кордон і тоді малолітній син проживатиме з ним. Після розірвання шлюбу їх малолітній син також проживатиме з ним, поскільки відповідачка буде за кордоном. Після повернення відповідачки в Україну - син проживатиме з нею. Відповідачка щодо цього не заперечує. Тому спору щодо місця проживання нашої малолітньої дитини в них не виникає.
Посилаючись на викладене, просив розірвати шлюб, зареєстрований 05.08.2014 між сторонами у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №152.
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року надано сторонам строк для примирення подружжя 3 місяці до 09 червня 2026 року, зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення подружжя.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.06.2026 провадження у справі поновлено.
Від позивача 03.07.2026 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Також в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, наданий строк для примирення сторін результату не дав, а тому просить шлюб розірвати. 
Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача Брайляк Е.Я. надійшла письмова заява, в якій вказала, що час наданий судом для примирення не приніс позитивних результатів, а тому не заперечує щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також просила розгляд справи провести без їх участі.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований 05 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 152, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 14.01.2025.
У шлюбі сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актовим записом про народження № 2224 від 08.08.2017, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане повторно 30.09.2017.
Сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, однак шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з запереченням сторін, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатив 1 331,20 грн судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, які зараховані до спеціального державного бюджету України.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 331,20 грн.
Керуючись ст. 4, 19, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України,
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 05 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 152.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         Гундяк Т.Д.

Повний текст рішення складено 03.07.2026.