ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 160/32170/24
адміністративне провадження № К/990/46763/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року (головуючий суддя Озерянська С.І.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року (головуючий суддя Малиш Н.І., судді: Баранник Н.П., Щербак А.А.) у справі № 160/32170/24 за позовом керівника Жовтоводської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та скасування паспорту прив`язки тимчасової споруди,

У С Т А Н О В И В:
04.12.2024 року керівник Жовтоводської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради (далі також позивач), звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради (далі також відповідач), третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також третя особа), в якій просив:
визнати протиправною бездіяльність відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Жовтоводської міської ради в частині невжиття заходів щодо приведення в належний стан розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, площею 0,0036 га, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди № 5 від 11.10.2023, виданого на замовлення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; 
скасувати паспорт прив`язки тимчасової споруди № 5, реєстраційний номер 13/2023, що розташована АДРЕСА_1 замовник ОСОБА_1 , виданий 11.10.2023 відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, дійсний до 19.07.2030.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2025, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025, у задоволенні позову відмовлено.
13.11.2025 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, в якій скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025, направити справу на новий розгляд.
Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2025 відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.
Відповідач та третя особа отримали копію ухвали 03.12.2025 та правом надання відзиву на касаційну скаргу не скористалися.
Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що під час видачі паспорту прив`язки на тимчасову споруду № 5 ОСОБА_1 11.10.2023 відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Жовтоводської міської ради повинен був перевірити відповідність намірів місця розташування тимчасової споруди (далі також ТС), пересвідчитись, що вона розташована не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць (у даному випадку розташована на відстані 2,8 метрів), вжити передбачених законом заходів для приведення місця її розміщення у відповідність вимогам законодавства або ж надати аргументовану відмову щодо реалізації намірів розміщення ТС, як того вимагає пункт 2.5 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі також Порядок № 244).
Проте вказаних дій відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Жовтоводської міської ради вчинено не було і всупереч вимогам частини другої статті 28 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі також Закон № 3038-VI), статті 18 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі також Закон № 2862-IV), пунктів 2.2., 2.3 Порядку № 244, пунктів 20, 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 № 198 (далі Єдиних правил № 198), ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», оформлено та надано паспорт прив`язки ОСОБА_1 на розташування тимчасової споруди № 5. 
На думку позивача, паспорт прив`язки тимчасової споруди № 5, реєстраційний номер 13/2023, видано без належного погодження власника автомобільних доріг та уповноваженого підрозділу Національної поліції, що є порушенням вимог пунктів 20, 26 Єдиних правил № 198, а сама тимчасова споруда № 5 розміщена з порушенням пункту 27 вказаних Єдиних правил, що є підставами для скасування даного паспорту прив`язки.
На думку відповідача, твердження позивача про те, що тимчасова споруда торговельного призначення № 5 розміщена АДРЕСА_1 без дотримання вимог пункту 27 Єдиних правил № 198 (менше ніж 5 метрів до краю проїзної частини, а саме 2,8 метри) є помилковим, оскільки ґрунтується лише на припущеннях працівника Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області, викладених в листі № 13655/41/19/01-2024 від 16.10.2024.
Стверджує, що тимчасова споруда торговельного призначення АДРЕСА_1, встановлена з дотримання вимог пункту 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони. 
Водночас зазначає, що органи місцевого самоврядування як розпорядники земельних ділянок комунальної власності наділені компетенцією як на встановлення так і на продовження дії земельного сервітуту для встановлення тимчасової споруди для комерційного використання, метою якого є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб. 
Наполягає на тому, що відповідність намірів замовника стосовно місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам перевіряється уповноваженим органом упродовж десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів, тобто при оформлені паспорта прив`язки ТС, і на цьому етапі забороняється вимагати від замовника додаткові документи та отримання ним погоджень, непередбачених законом та Порядком № 244.
На думку третьої особи, позивачем не доведено бездіяльність Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, а отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі пункту 2 рішення двадцять дев`ятої сесії Жовтоводської міської ради VIII скликання від 28.06.2023 № 1231-29(ІІ)/VІІІ «Про надання в користування земельної ділянки, на яку поширюється право земельного сервітуту, для обслуговування торговельного павільйону шляхом укладання договору особистого строкового сервітуту» вирішено надати в користування строком на сім років ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку, на яку поширюється право земельного сервітуту, для обслуговування тимчасової споруди торговельного призначення № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 площею 0,0036 га, кадастровий номер 1210700000:01:192:0124, для здійснення підприємницької діяльності, шляхом укладання договору особистого строкового сервітуту, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07 КВЦПЗ); землі житлової та громадської забудови.
19.07.2023 між Жовтоводською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір особистого земельного сервітуту № 26/23.
Пунктом 1.1. договору зазначено, що особистий сервітут встановлюється на підставі рішення Жовтоводської міської ради від 28.06.2023 № 1231-29 (ІІ)/VІІІ відносно земельної ділянки: площа 0,0036 га (тимчасова споруда торговельного павільйону № 5), кадастровий номер 1210700000:01:192:0124, АДРЕСА_1 для комерційного використання, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07 КВЦПЗ), яка належить власнику, в інтересах сервітуарія на право особистого строкового сервітуту, згідно з планом меж сервітуту.
11.10.2023 відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Жовтоводської міської ради видано ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки тимчасової споруди АДРЕСА_1 № 13/2023.
Жовтоводською окружною прокуратурою на адресу Жовтоводської міської ради було направлено запит від 15.12.2023 № 04/55-3975ВИХ-23 про виявлені порушення при видачі паспорту прив`язки.
У листах Жовтоводської міської ради від 10.01.2024 № 2/4-85-01-13, від 25.09.2024 № 2/4-2409-01-13 повідомлено, що місце розташування тимчасової споруди № 5 на земельній ділянці було затверджено в комплексній схемі розміщення тимчасових споруд рішенням Жовтоводської міської ради від 24.04.2013 № 1155-34/VІ «Про затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд по АДРЕСА_1». 
Також зазначено, що підстави для скасування реєстрації договору № 26/23 від 19.07.2023 про встановлення особистого сервітуту на земельну ділянку з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, АДРЕСА_1 площею 0,0036 га відсутні.
22.07.2024 Кам`янським районним управлінням поліції відділення поліції № 5 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області листом № 44.5/13-8364 на звернення Жовтоводської окружної прокуратури від 20.06.2024 з приводу надання погодження ФОП ОСОБА_1 на розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення № 5 повідомлено, що ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не надавалося погодження ФОП ОСОБА_1 на розміщення тимчасових споруд на території м. Жовті Води.
За змістом листів Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області № 8166/41/19/03-2024 від 24.06.2024 та ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 44.5/3-8364 від 22.07.2024 вбачається, що погодження на розміщення тимчасової споруди торговельного призначення № 5, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, на АДРЕСА_1, площею 0,0036 га, не надавалися.
В листі Жовтоводської міської ради від 25.09.2024 №2/4-2409-01-13 року зазначено, що підстави щодо скасування паспорту прив`язки тимчасової споруди № 5, реєстраційний номер 13/2023, відсутні. 
Зазначено, що автомобільна дорога на АДРЕСА_1 не відноситься до автомобільних доріг загального користування та згідно із пунктом 2.13 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» при оформленні паспорта прив`язки ТС забороняється вимагати від замовника додаткові документи та отримання ним погоджень, непередбачених законом та цим Порядком.
Додатком до листа від 25.09.2024 є акт обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, на якій розташована одна із 5-ти тимчасових споруд, відповідно до якого вбачається, що земельна ділянка надана в користування ФОП ОСОБА_1 рішенням Жовтоводської міської ради від 28.06.2023 № 1231-29(ІІ)/VІІІ для обслуговування тимчасової споруди торговельного призначення № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 площею 0.0036 га. 
Під час обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124 встановлена одна із 5-ти (ТС № 5) тимчасових споруд торговельного призначення, які згідно із комплексною схемою розміщення тимчасових споруд на даний час встановлені в один ряд і не порушують цю схему, не суперечать генеральному плану міста та встановлені згідно виданих паспортів прив`язки. Тимчасова споруда № 5 (як і всі ТС в цьому ряду) торговельного призначення розміщена за межею пішохідної доріжки на відстані 1,50 м до бортового каменю цієї пішохідної доріжки, та на відстані 5,0 м до автомобільного проїзду місцевого значення. 
Паспорт прив`язки ТС № 5 (реєстраційний № 13/2023) був виданий 11.10.2023 та дійсний до 19.07.2030.
У листі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області від 16.10.2024 № 13655/41/19/01-2024 щодо встановлення законності розташування на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, на АДРЕСА_1, між АДРЕСА_1 було повідомлено, що ФОП ОСОБА_1 не подавав до УПП в Дніпропетровській області ДПП на погодження розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення № 5, що знаходиться на вищевказаній ділянці. 
Також зазначено, що тимчасова споруда торговельного призначення № 5 розміщена на АДРЕСА_1 без дотримання вимог пункту 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (менше ніж 5 метрів до краю проїзної частини, а саме 2,8 метри).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність виконавчого комітету Жовтоводської міської ради під час перевірки відповідності намірів місця розташування тимчасової споруди, що призвело до розташування такої споруди в межах «червоних ліній», в безпосередній близькості від проїзної частини та перехрестя доріг, без погодження з боку органів Національної поліції України, звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій встановили, що тимчасова споруда № 5 (як і всі ТС в ряду встановлені згідно рішення Жовтоводської міської ради від 20.03.2013 № 1112-23/VІ «Про розроблення комплексних схем розміщення тимчасових споруд») торгівельного призначення розміщена згідно паспорта прив`язки за межею пішохідної доріжки на відстані 1,50 м до бортового каменю цієї пішохідної доріжки та на відстані 5,0 м до проїзної частини між АДРЕСА_1
З покликанням на зміст акта обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, на якій розташована одна із 5-ти тимчасових споруд, від 23.09.2024 з фотографіями, суди дійшли висновку про те, що прокурором не було доведено того факту, що тимчасова споруда № 5 розміщена з порушенням пункту 27 вказаних Єдиних правил.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що лист Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області та додані до нього фотознімки не підтверджують зазначених у листі обставин та не містять належних доказів здійснення замірів. 
Доводи поліції про необхідність отримання у спірному випадку погодження на розташування тимчасової споруди не містять посилання на жодну норму законодавства. А доказів того, що автомобільна дорога на АДРЕСА_1, між АДРЕСА_1 відноситься до автомобільних доріг загального користування також суду не надано.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Скаржник вважає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, стаття 28 Закону № 3038-VI, абзац п`ятий частини першої статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух», вимоги Єдиних правил, а також неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи.
Наполягає на тому, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.10.2018 у справі № 821/140/18, від 15.08.2019 у справі № 320/8479/15-а, від 24.01.2020 у справі № 821/235/18, від 18.03.2020 у справі № 461/10234/15-а, від 06.12.2023 у справі № 440/6759/21.
Стверджує, що прокурор під час розгляду справи належним чином обґрунтував свою позицію про те, що Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області є уповноваженим державою органом на здійснення обстеження з виїздом на місце окремих ділянок автомобільних доріг, вулиць, на яких планується розміщення малих архітектурних форм, а фото додані до акту обстеження підтверджують твердження про те, що тимчасова споруда розташована на відстані менше 5 метрів, а саме 2,8 м до краю проїзної частини.
Акцентує увагу на тому, що в схемі розміщення ТС, складеної 11.10.2023 (що є невід`ємною частиною паспорту прив`язки спірної тимчасової споруди), наведена відстань між тимчасовою спорудою та проїзною частиною, яка складає лише 1,5 м.
Водночас зазначає, що у листі Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області № 13655/41/19/01-2024 від 16.10.2024 також вказано про те, що третій особі не надавалося погодження на розміщення ТС.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно із частинами першою та третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Отже, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).
В межах цієї справи підставою представництва в суді інтересів держави є захист інтересів територіальної громади міста Жовті Води у сфері благоустрою населеного пункту, дотримання вимог містобудівного та земельного законодавства при розміщенні тимчасових споруд на землях комунальної власності.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР).
За приписами статті 2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Відповідно до статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Статтею 30 Закону № 280/97-ВР визначено перелік власних (самоврядних) та делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, зокрема, до таких належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження (частина перша статті 40 Закону № 280/97-ВР).
Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV).
Згідно із частинами першою та другою статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Зі змісту вказаних положень Закону № 280/97-ВР та Закону № 2807-IV вбачається, що виконком здійснює самоврядний контроль за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів.
Предметом позову в цій справі є бездіяльність щодо невжиття заходів виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради з приведення в належний стан розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, площею 0,0036 га, за адресою: на АДРЕСА_1, м. Жовті Води, Кам`янського району Дніпропетровської області, на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди № 5 від 11.10.2023 року, виданого на замовлення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .
Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Законом № 3038-VI, Порядком № 244, з урахуванням вимог Закону № 280/97-ВР.
Статтею 28 Закону № 3038-VI передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Відповідно до статті 21 Закону № 2807-IV малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.
Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.
На виконання положень частини четвертої статті 28 Закону № 3038-VI наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року затверджено Порядок № 244.
Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
За визначеннями, наведеними у пункті 1.4 Порядку № 244 (у відповідній редакції) паспорт прив`язки ТС - це комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1:500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності; схема розміщення ТС - це графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1: 500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо); стаціонарна ТС - це споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
Згідно із пунктами 2.2. та 2.3 Порядку № 244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.
Цей перелік документів є вичерпним.
Приписами пункту 2.4 Порядку № 244 передбачено, що для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
Відповідно до пункту 2.6 Порядку № 244 для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.
Зазначені документи замовником отримуються самостійно.
Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункти 2.7, 2.10 Порядку № 244).
Згідно із пунктами 2.11 - 2.12 Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС включає: титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напряму підприємницької діяльності; схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1: 500; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1 : 50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж.
Цей перелік документів є вичерпним.
Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
Пунктом 2.19 Порядку № 244 передбачено, що у разі змін, які відбулися у містобудівній документації на місцевому рівні, будівельних нормах, розташуванні існуючих будівель і споруд, інженерних мереж або з ініціативи суб`єкта господарювання, паспорт прив`язки ТС може переоформлюватись на строк дії цього паспорта прив`язки ТС або на новий строк.
За правилами пункту 2.5 Порядку № 244 про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.
Отже, зі змісту наведених норм права вбачається, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС, який оформлюється відповідним органом за зверненням особи, яка бажає розмістити ТС, до якої додаються відповідні документи.
Водночас колегія суддів зауважує, що при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами (пункт 1.8 Порядку № 244).
Судом першої інстанції слушно зазначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності має відповідати усім вимогам закону, містобудівної документації, будівельним, санітарним, протипожежним, екологічним та іншим нормам, державним стандартам і правилам, локальним нормативно-правовим актам органів місцевого самоврядування та іншим актам, дотримання яких вимагається під час перевірки намірів замовника щодо розташування таких споруд.
Недотримання встановлених законодавством вимог до розміщення тимчасових споруд погіршує умови для життєдіяльності територіальної громади в цілому та кожного її члена окремо, може загрожувати протипожежній, санітарній та екологічній безпеці тощо, а у спірних правовідносинах безпеці учасників дорожнього руху та відвідувачів таких споруд, негативно впливає на безпечні для життя і здоров`я умови перебування на території відповідного населеного пункту, створює ризики настання аварій, інших надзвичайних ситуацій.
Водночас в світлі спірних правовідносин, колегія суддів враховує правові висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 440/6759/21:
«ТС для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої має здійснюватися з урахуванням вимог Закону України «Про дорожній рух» та Єдиних правил № 198, а також на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає (продовжує строк дії) відповідний орган з дотриманням вимог вищевказаних Правил. Тому при вчиненні дій щодо продовження строку дії паспорта прив`язки уповноважений орган зобов`язаний повторно перевіряти дотримання норм щодо розміщення ТС для здійснення підприємницької діяльності, закріплених, зокрема в Законі України «Про дорожній рух» та Єдиних правилах № 198, у тому числі наявність погодження від Національної поліції стосовно розміщення ТС у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.
101. У світлі обставин, встановлених у справі, що розглядається, та з урахуванням вищевикладених положень законодавства, колегія суддів вважає, що хоча й відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС перевіряється саме на етапі оформлення, а не продовження строку дії паспорта прив`язки, відповідачі у спірних правовідносинах, будучи зобов`язаними діяти насамперед в інтересах та від імені територіальної громади, встановивши порушення вимог закону щодо розміщення належної третій особі ТС (якщо таке порушення дійсно мало місце), повинні були виправити власну ж помилку, допущену під час прийняття рішення про оформлення і видачу паспорта прив`язки на таку споруду, й вжити передбачених законом заходів для приведення місця її розміщення у відповідність вимогам законодавства, або ж відмовити у продовженні строку дії такого дозвільного документа.
102. Колегія суддів вважає, що у такому випадку не порушується баланс публічних і приватних (індивідуальних) інтересів, оскільки такі дії покликані відновити законність та правовий порядок у сфері спірних правовідносин та забезпечити, при цьому, дотримання інтересів широкого кола осіб - територіальної громади міста, запобігти негативним наслідкам, що можуть настати у зв`язку з недотриманням встановленого законодавством порядку та місця розміщення ТС.
103. У такий спосіб суб`єкт владних повноважень, який реалізує публічно-владні управлінські функції у певних правовідносинах (у цій справі у сфері благоустрою території населеного пункту, містобудування та земельних відносин), може у легітимний спосіб захистити загальний інтерес, прийнявши відповідне рішення або вчинивши певні дії (відмовивши у продовженні строку розміщення тимчасової споруди або привівши місце її розташування у відповідність до вимог законодавства).
Аналогічні правові висновки у подібних спірних правовідносинах викладені Верховним Судом у постанові від 07.11. 2023 у справі № 440/6760/21.
Згідно із пунктом 20 Єдиних правил № 198 у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування та «червоних ліній» вулиць і доріг міст та інших населених пунктів забороняється розміщувати будь-які споруди або об`єкти без дотримання вимог статті 37 Закону України «Про автомобільні дороги».
Погодження проектів будівництва, реконструкції і ремонту автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах смуги відведення автомобільних доріг або «червоних ліній» міських вулиць і доріг здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції на підставі абзацу п`ятого частини першої статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух».
Згідно із пунктом 25-2 Єдиних правил № 198, тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності на автомобільних дорогах розміщуються відповідно до статті 28 Закону № 3038-VI, а у разі їх розміщення у межах смуги відведення автомобільних доріг або «червоних ліній» міських вулиць і доріг - за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух».
Пунктом 26 Єдиних правил № 198 встановлено, що розміщення малих архітектурних форм на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів здійснюється відповідно до частини другої статті 21 Закону № 2807-IV та містобудівної документації з урахуванням вимог абзацу четвертого частини першої статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух». Малі архітектурні форми та тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності розміщуються із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування.
Відповідно до пункту 27 Єдиних правил № 198, у населених пунктах малі архітектурні форми (крім кіосків для продажу проїзних квитків на зупинках громадського транспорту) розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, але й на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць.
Судами попередніх інстанцій було досліджено акт та фотознімки, надані відповідачем, та зазначено, що земельна ділянка надана в користування ФОП ОСОБА_1 рішенням Жовтоводської міської ради від 28.06.2023 № 1231-29(ІІ)/VІІІ для обслуговування тимчасової споруди торговельного призначення № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 площею 0.0036 га. 
При обстеженні встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124 встановлена одна із 5-ти (ТС № 5) тимчасових споруд торговельного призначення, які згідно комплексної схеми розміщення тимчасових споруд на цей час встановлені в один ряд і не порушують цю схему, не суперечать генеральному плану міста та встановлені згідно виданих паспортів прив`язки. Тимчасова споруда № 5 (як і всі ТС в цьому ряду) торговельного призначення розміщена за межею пішохідної доріжки на відстані 1,50 м до бортового каменю цієї пішохідної доріжки, та на відстані 5,0 м до автомобільного проїзду місцевого значення. Паспорт прив`язки ТС № 5 (реєстраційний № 13/2023) був виданий 11.10.2023 та дійсний до 19.07.2030.
Як зазначено судом першої інстанції, з листа Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області № 13655/41/19/01-2024 від 16.10.2024 щодо встановлення законності розташування на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, на АДРЕСА_1, між АДРЕСА_1 вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не подавав до УПП в Дніпропетровській області ДПП на погодження розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення № 5, що знаходиться на вищевказаній ділянці. Також зазначена тимчасова споруда торговельного призначення № 5 розміщена на АДРЕСА_1 без дотримання вимог пункту 27 Єдиних правил № 198 (менше ніж 5 метрів до краю проїзної частини, а саме 2,8 метри).
Судами попередніх інстанцій зауважено, що до листа Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області № 13655/41/19/01-2024 від 16.10.2024 не додано жодного доказу, матеріалів фото, відеофіксації, вчинення будь-яких дій працівниками поліції (заміри відстані, фотографування, відеозйомка, тощо) щодо розташування тимчасової споруди торговельного призначення № 5, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 1210700000:01:192:0124, на АДРЕСА_1, в м. Жовті Води, Кам`янського району, Дніпропетровської області, площею 0,0036 га з порушенням вимог пункту 20, 27 Єдиних правил № 198, а саме розташування в межах червоних ліній міських вулиць і доріг, на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїжджої частини.
Водночас судом апеляційної інстанції зазначено про ненадання доказів того, що автомобільна дорога на АДРЕСА_1, між АДРЕСА_1 відноситься до автомобільних доріг загального користування.
В контексті статті 341 КАС України до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка. Об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.
Фактично судам на підставі наявних в матеріалах справи необхідно було встановити дотримання відстані від ТС до проїжджої частини.
Скаржник стверджує, що в схемі розміщення ТС, складеної 11.10.2023 (що є невід`ємною частиною паспорту прив`язки спірної тимчасової споруди), наведена відстань між тимчасовою спорудою та проїзною частиною, яка складає лише 1,5 м.
Проте зазначений доказ залишено поза увагою суду.
Позивач покликаючись на лист Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області наполягає, що відстань становить - 2,8 м, а покликаючись на схему розміщення ТС зазначає - 1,5 м. У свою чергу відповідач стверджує, що ТС розміщена на відстані 5,0 м до автомобільного проїзду місцевого значення.
Відтак, усі зазначені докази містять суперечливу інформацію та судами попередніх інстанцій взято до уваги лише акт, підписаний представниками структурних підрозділів міської ради), який не містить інформацію, яка дійсна відстань від ТС до проїжджої частини (на відстані 5,0 м до автомобільного проїзду місцевого значення).
Водночас колегія суддів критично оцінює позицію суду апеляційної інстанції щодо відсутності доказів на підтвердження того, що автомобільна дорога на АДРЕСА_1, між АДРЕСА_1 відноситься до автомобільних доріг загального користування, оскільки навпаки матеріали справи не містять жодних доказів про те, що зазначена дорога містить обмеження в користуванні, перебуває у власності третіх осіб, наявність огороджень, шлагбаумів, відсутнє асфальтне покриття та ін.
За вимогами частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до приписів статей 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Разом з тим, відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Насамперед, законність рішення залежить від безумовної, точної відповідності його законам та іншим нормативно-правовим актам, що визначається перш за все правильною юридичною кваліфікацією взаємовідносин сторін та інших учасників справи.
Обґрунтованим рішення слід вважати тоді, коли суд повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи.
Верховний Суд наголошує, що за критеріями обґрунтованості судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
Статтями 244, 245 КАС України передбачено, що суд у рішенні має вирішити у тому числі (…) питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Проте суди попередніх інстанцій при прийнятті рішень, не виконали вимоги статей 244, 245 КАС України у зв`язку із чим рішення судів не відповідають вимогам статті 242 КАС України, та є передчасними.
Своєю чергою суд касаційної інстанції в силу положень частини другої статті 341 КАС України позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За такого правового регулювання, саме суди першої та апеляційної інстанцій мають повно, об`єктивно та всебічного з`ясувати обставини справи та надати належну правову оцінку кожному окремому доказу в їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
За приписами статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі № 160/32170/24 скасувати.
Справу № 160/32170/24 направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін
Я.О. Берназюк
О.П. Стародуб