ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1364/25 

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/1364/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд», (02100, м. Київ, вул. Бажова, буд. 9, кім. 29) 
до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16)
про стягнення 220906,84 грн
Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд» (далі – позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі – відповідач) про стягнення 220906,84 грн, з яких 36135,33 грн 3% річних та 184771,51 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму основного боргу у розмірі 387695,36 грн, встановлену в рішенні Господарського суду Київської області від 09.11.2022 у справі №911/1066/22.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.04.2025 відкрито провадження у справі №911/1364/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.04.2025 про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 21.04.2025 в його електронному кабінеті (модуль Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»).
В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 11.11.2024 строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано. 
Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Відповідно до вищеперелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. 
Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд
встановив:
25.01.2021 між позивачем (надалі – Постачальник) та відповідачем (надалі – Покупець) було укладено договір поставки зернових культур №03-21-03, згідно п.1.1. якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю протягом строку дії цього Договору зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, субпродукти, тощо (надалі – Продукція), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити поставлену Продукцію.
Відповідно до п.1.2. Договору загальна кількість Продукції, що є предметом поставки за цим Договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками Сторін є невід`ємними частинами цього Договору.
Пунктом 2.1. Договору визначено, що ціна на Продукцію, що поставляється за цим Договором встановлюється у додаткових угодах, що укладаються Сторонами протягом строку дії цього Договору і є його невід`ємними частинами.
Згідно з п.2.3. Договору загальна сума Договору складається з загальної вартості Продукції поставленої Постачальником та прийнятої Покупцем на умовах цього Договору протягом строку його дії.
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується постачати Покупцеві Продукцію узгодженими партіями та згідно укладених Сторонами додаткових угод до цього Договору.
Згідно з п.4.3. Договору місцем поставки та розвантаження Продукції, визначеним Покупцем за цим Договором, є Сторонибабське МПД ДП «Укрспирт» за адресою: Львівська обл., Буський р-н, с. Сторонибаби, вул. Заводська, 1.
Відповідно до п.4.4. Договору право власності на Продукцію, що поставляється за цим Договором, переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичного прийняття продукції Покупцем у місці поставки, що вказане в п. 4.3 цього Договору, що підтверджується підписом уповноваженої особи Покупця на відповідній товарно-транспортній накладній.
Пунктом 4.5. Договору встановлено, зокрема, що поставка Продукції Постачальником Покупцю здійснюється на умовах DDP (ІНКОТЕРМС-2010) склад Покупця, за адресою, вказаною в п. 4.3 цього Договору.
Згідно з п. 4.6. Договору Постачальник зобов`язаний надати Покупцю при поставці кожної партії Продукції належним чином оформлені документи в оригіналах: товарно-транспортні накладні, видаткові накладні. Сторони домовилися, що Постачальник може надавати (виписувати) одну видаткову накладну на всю кількість поставленої протягом поточного дня Продукції в місце поставки, визначене в п. 4.3 цього Договору.
Пунктом 5.1. Договору визначено, що оплата поставленої Продукції здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі.
Пунктом 5.2. Договору встановлено, що оплата за поставлену Продукцію здійснюється на умовах відстрочення платежу – протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту фактичної поставки Продукції на склад Покупця, що підтверджується на товарно-транспортній накладній підписом уповноваженої особи Покупця при прийнятті Продукції та за умови надання Постачальником всіх документів, передбачених п.4.6 цього Договору та виконання Постачальником умов п.4.7 цього Договору.
Відповідно до п.6.5 Договору у разі розбіжностей у вазі понад похибку ваг, зазначену у їх паспорті, складаються акти з обов`язковою участю особи, що здійснювала перевезення Продукції. Продукція, що надійшла Покупцеві приймається в кількості, яка фактично встановлена при зважуванні Покупцем.
Згідно з п.9.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2021 року включно, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором, що залишились не виконаними на момент припинення дії Договору.
25.01.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №1 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 7900,00 грн з ПДВ за тону; з 25.01. по 03.02.2021.
25.02.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №2 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 300 т; 7 900,00 грн з ПДВ за тону; з 25.02. по 08.03.2021.
15.03.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №3 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 7 700,00 грн з ПДВ за тону; з 15.03. по 29.03.2021.
25.03.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №4 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 35 т; 7 700,00 грн з ПДВ за тону; з 25.03 по 31.03.2021.
07.04.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №5 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 51 т; 7500,00 грн з ПДВ за тону; з 07.04. по 21.04.2021.
15.04.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №6 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 7500,00 грн з ПДВ за тону; з 15.04. по 29.04.2021.
26.04.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №7 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 7500,00 грн з ПДВ за тону; з 26.04. по 10.05.2021.
13.05.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №8 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 8100,00 грн з ПДВ за тону; з 13.05. по 24.05.2021.
20.05.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №9 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 8100,00 грн з ПДВ за тону; з 20.05. по 31.05.2021.
03.06.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №10 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 200 т; 8000,00 грн з ПДВ за тону; з 03.06. по 17.06.2021.
20.12.2021 між позивачем та відповідачем було погоджено та підписано Додаткову угоду №11 до Договору, положеннями якої передбачено наступні ціна, обсяг та період поставки продукції: кукурудза; 100 т; 6600,00 грн з ПДВ за тону; з 20.12. по 30.12.2021.
На виконання умов договору та додаткових угод до нього позивачем протягом січня – грудня 2021 було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 10727695,36 грн, що підтверджується видатковою накладною №8 від 26.01.2021 на суму 191969,90 грн, видатковою накладною №15 від 28.01.2021 на суму 190389,90 грн, видатковою накладною №17 від 29.01.2021 на суму 188335,91 грн, видатковою накладною №31 від 23.02.2021 на суму 198368,90 грн, видатковою накладною №34 від 24.02.2021 на суму 581439,71 грн, видатковою накладною №35 від 25.02.2021 на суму 349653,83 грн, видатковою накладною №52 від 16.03.2021 на суму 380072,23 грн, видатковою накладною №53 від 17.03.2021 на суму 192654,12 грн, видатковою накладною №57 від 18.03.2021 на суму 176176,10 грн, видатковою накладною №65 від 23.03.2021 на суму 267190,16 грн, видатковою накладною №70 від 24.03.2021 на суму 284669,17 грн, видатковою накладною №75 від 25.03.2021 на суму 583506,34 грн, видатковою накладною №86 від 08.04.2021 на суму 375600,15 грн, видатковою накладною №94 від 15.04.2021 на суму 238200,09 грн, видатковою накладною №97 від 16.04.2021 на суму 512775,20 грн, видатковою накладною №113 від 23.04.2021 на суму 646500,26 грн, видатковою накладною №118 від 26.04.2021 на суму 276525,11 грн, видатковою накладною №122 від 28.04.2021 на суму 547650,22 грн, видатковою накладною №124 від 01.05.2021 на суму 319350,13 грн, видатковою накладною №136 від 13.05.2021 на суму 425735,82 грн, видатковою накладною №147 від 17.05.2021 на суму 237167,89 грн, видатковою накладною №149 від 18.05.2021 на суму 440720,81 грн, видатковою накладною №155 від 19.05.2021 на суму 194318,92 грн, видатковою накладною №156 від 20.05.2021 на суму 231254,89 грн, видатковою накладною №160 від 21.05.2021 на суму 576314,75 грн, видатковою накладною №162 від 24.05.2021 на суму 326591,85 грн, видатковою накладною №166 від 03.06.2021 на суму 314639,83 грн, видатковою накладною №168 від 04.06.2021 на суму 318319,83 грн, видатковою накладною №171 від 07.06.2021 на суму 299679,84 грн, видатковою накладною №175 від 09.06.2021 на суму 258959,86 грн, видатковою накладною №177 від 10.06.2021 на суму 275999,85 грн, видатковою накладною №218 від 21.12.2021 на суму 326963,79 грн, та відповідними товарно-транспортними накладними.
За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 10340000,00 грн, що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку позивача, платіжним дорученням №614 від 07.07.2021 на суму 299999,99 грн, платіжним дорученням №615 від 07.07.2021 на суму 0,01 грн, платіжним дорученням №3774 від 03.09.2021 на суму 200000,00 грн, платіжним дорученням №7196 від 10.11.2021 на суму 140000,00 грн, платіжним дорученням №7852 від 19.11.2021 на суму 50000,00 грн.
У лютому 2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою №0702/22-06 від 07.02.2022 про сплату коштів за поставлену продукцію, у якій просив протягом трьох робочих днів від дня отримання вказаної вимоги підписати і повернути доданий акт звірки взаємних розрахунків за договором №03-21-03 від 25.01.2021, а також сплатити суму існуючої заборгованості з урахуванням 3 % річних, яка станом на 01.02.2022 складала 392153,05 грн. 
З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за вказаним вище договором позивач у листопаді 2022 року звернувся до Господарського суду Київської області з відповідним позовом. 
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.11.2022 у справі №911/1066/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд» 387695,36 грн основної заборгованості, 4986,81 грн 3% річних та судові витрати 5890,23 грн судового збору.
Отже, вказані вище обставини встановлені у рішенні Господарського суду Київської області від 09.11.2022 у справі №911/1066/22.
При ухваленні рішення судом встановлено, що у відповідача наявна сума заборгованості за договором поставки зернових культур від 25.01.2021 №03-21-03 у розмірі 387695,36 грн основної заборгованості. 
При вирішенні спору судом стягнуто з відповідача на користь позивача 4986,81 грн 3% річних за загальний період прострочки з 09.07.2021 по 23.02.2022.
Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Посилаючись на непогашення відповідачем основного боргу, визначеного вказаним судовим рішенням, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 184771,51 грн за період прострочення з 24.02.2022 по 03.04.2025 від суми основного боргу, встановленого у рішенні Господарського суду Київської області у справі №911/1066/22 від 09.11.2022, та 3% річних в сумі 36135,33 грн за період прострочення з 24.02.2022 по 03.04.2025 від суми основного боргу, встановленого у рішенні Господарського суду Київської області у справі №911/1066/22 від 09.11.2022.
Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.
Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.
Здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи.
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).
Належними у розумінні ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України). 
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 36135,33 грн 3% річних та 184771,51 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем належним чином не спростованими, отже такими, що підлягають задоволенню. 
Крім того, позивач просить суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних на суму боргу до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу.
Відповідно до ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.
За змістом ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України сприятиме найшвидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати основного боргу, а позивач позбавиться необхідності повторно звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.
З огляду на задоволення позову витрати позивача зі сплати судового збору відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.
Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 238, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд» до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення 36135,33 грн 3% річних та 184771,51 грн інфляційних втрат, задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ідентифікаційний код 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд», (02100, м. Київ, вул. Бажова, буд. 9, кім. 29, ідентифікаційний код 42883450) 36135 (тридцять шість тисяч сто тридцять п`ять) грн 33 коп. 3% річних, 184771 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят одну) грн 51 коп. інфляційних втрат та 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 88 коп. витрат зі сплати судового збору. 
3. Органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2026 у справі №911/1364/25, в порядку ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 3% річних на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, яка станом на 03.04.2025 становила 387695,36 грн, починаючи з 04.04.2025 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: Сх3хД/365/100, де: С – несплачена сума боргу, 3 – 3% річних, Д – кількість днів прострочення, 365 – кількість днів у році, та стягнути вказану суму нарахованих процентів з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, ідентифікаційний код 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аббакор Трейд», (02100, м. Київ, вул. Бажова, буд. 9, кім. 29, ідентифікаційний код 42883450).
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст рішення складено 08.06.2026.

Суддя О.О. Третьякова