Справа № 449/12/24 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2026 р.          м. Перемишляни
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Савчак А.В.,
секретаря судових засідань –Винницької А.Р.,
за участю, 
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
встановив:
Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою за адресом: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4623381800:08:002:0023 зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_4 шляхом знесення останнім в місячний строк після набрання рішенням законної сили металевої огорожі та бетонної відмостки, Що знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_3 , та відновлення ОСОБА_4 за свої кошти меж земельної ділянки у відповідності до рішення Перемишлянського районного суду від 01.06.2001 у справі № 2-33X2001 р. та Акту встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 07.08.2001 року. Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму нанесених збитків за знищення металевої огорожі та бетонної відмостки в 41670 грн. Здійснити розподіл судових втрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу.
В суді представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні заявленому позову, позов просить задоволити. На його думку, правомірність позовних вимог підтверджується висновком експерта.
В суді представник відповідача позов заперечила та пояснила, що принциповим питанням в даному випадку є межі між земельними ділянками сторін. Під час формування меж земельної ділянки позивачки з відповідачем ніхто такі межі не узгоджував, а в акті узгоджені меж від 8 грудня 2008 року підпис ОСОБА_4 відсутній. Окрім того, Великоглібовецька сільська рада з невідомих причин змінила площу земельної ділянки позивачки з 0,24 га до 0,2467 га. Представниця відповідача вважає, що таке збільшення відбулося за рахунок земельної ділянки ОСОБА_4 . Підтвердженням цього є зменшення ширини земельної ділянки відповідачки з 16,4 м. (викопіювання 1996 р.) до 14,73 згідно плану кадастрової зйомки станом на 21.06.2023 р. 
Заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані у справі докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд виходить з наступного.
Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Згідно з частиною другою, пунктом "б" частини третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Згідно матеріалів інвентаризації земельних ділянок в с.Великі Глібовичі Перемишлянського району станом на квітень 1996 року вперше було зафіксовані фактичні межі земельних ділянок якими користувалися сторони у справі (див. а.с.16).
Межі між цими земельними ділянками вже були предметом спору. Так рішенням Перемишлянського районного суду від 5 червня 2001 року (а.с.13) суд вважав, що між користувачами цими земельними ділянками слід встановити межу відповідно до згаданого вище викопіювання за квітень 1996 року.
Як вбачається з позовних вимог позивачки – вона теж погодилась з такими мотивами суду, а отже і з межами 1996 року.
10 лютого 2009 року позивачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЗ № 225086 загальною площею 0,2467 га. Як вбачається з матеріалів технічної документації (див а.с.175-199), підставою для встановлення меж земельної ділянки позивачки, яка межує з земельною ділянкою відповідача були відповідні рішення Великоглібовецької сільської ради (№80 та №248 від 8 травня 2008 року – а.с.181 (тильна сторона) та 182; №357 від 15 серпня 2008 року - а.с.187) та рішення Перемишлянського районного суду від 5червня 2001 року (а.с.183-184).
Зазначені в викопіюванні розміри (а.с.16) та розміри з кадастрового плану земельної ділянки (а.с.194 – тильна сторона) практично співпадають за шириною замельної ділянки (17,8 – 17,8 з однієї сторони та 21,60 – 21,61 з іншої) та дещо відрізняються в частині довжини такої земельної ділянки (127 - 130,78 та 33+92 – 31,49+94,32).
Слід зазначити, що єдиним документом в якому зафіксовані межі земельної ділянки, якою користується відповідач є згадане вище викопіювання (а.с.16). Як вбачається, право власності на земельну ділянку відповідача не оформлене, технічна документація суду не надавалась.
Згідно висновку експертів №1568-Е від 23 січня 2026 року (а.с.130-141) встановлено порушення меж від літери «В» до літери «Г» земельної ділянки ОСОБА_3 кадастровий номер 4623381800:08:002:0023. Фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ОСОБА_4 накладаютьс на земельну ділянку ОСОБА_3 . Площа накладання становить 0,022га. Слід зазначити, що такі висновки базуються фактично на технічній документації ОСОБА_3 2008, 2017 років (див. стор 14 висновку – а.с.136 – тильна сторона, останній абзац). Експерти вважали, що через відсутність правовстановлюючих документів у відповідача співставити результат опрацьованих координат меж земельної ділянки ОСОБА_4 не надається за можливе. Водночас, експерти посилались у висновку на каталоги координат поворотних точок, які містяться в плані топографічного знімання території (а.с. 142). 
Суд вважає такі висновки експертів хибними з огляду на таке:
- в розпорядженні експертів перебували матеріали даної справи (в т.ч. викопіювання з матеріалів інвентаризації – а.с.16), де відображені розміри та габарити земельних ділянок сторін станом на квітень 1996 року. Як вбачається з висновку експертів – даний документ ними не брався до уваги;
- таке викопіювання також було відсутнє в технічній документації на земельну ділянку позивачки (див. а.с.178). І це при тому, що саме на даний документ опиралась позивачка коли через суд у 2001 році бажала відновити межі своєї земельної ділянки. І саме на підставі даного викопіювання суд прийняв відповідне рішення;
- порівнюючи викопіювання з матеріалів інвентаризації 1996 року (а.с.16) з планом топографічного знімання території 2025 року (а.с.142) неозброєним оком видно, що при збереженні (в основному) загальної конфігурації земельних ділянок сторін – ці земельні ділянки є дещо зміщеними (особливо якщо порівняти відстань меж земельних ділянок від зображених на них будинках). Враховуючи масштаб викопіювання відстань між будинками сторін та межею їх ділянок з ліва (а.с.16) мала б складати біля 1,5 метри (у відповідача) та 2 метри (у позивачки). Натомість в плані (а.с.142) такі межі проходіть практично по лінії стін їх будинків;
- порівнюючи викопіювання 1996 року (а.с16) та долучені до висновку фото 3,4,5,6 (а.с.139), суд приходить до висновку, що існуючі на даний час межі відповідають такому викопіюванню. 
На думку суду, та обставина, що позивачка швидше оформила правовстановлюючі документи (за наявності спору між суміжними землекористувачами) ще не свідчить про безспірність визначених таких документах меж її земельної ділянки. Тим паче, що:
• відповідач не підписував акт узгодження таких меж (не кажучи вже про судовий спір 2001 року);
• під час оформлення правовстановлюючих документів та визначення меж земельної ділянки позивачки нею не надавалось і виконавцями технічної документації не враховувалось викопіювання земельних ділянок 1996 року.
На думку суду, це призвело до того, що при виготовлені технічної документації позивачки інтереси відповідача не були враховані, а межа між суміжними земельними ділянками сторін (а можливо і самі земельні ділянки) з невідомих причин була зміщена в сторону відповідача, що не відповідає фактично існуючим між сторонам межам станом на 1996 рік. 
Будь-яких доказів та підстав для зміни існуючих станом на 1996 рік межі суду не було надано.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 
АДРЕСА_1 
Представник позивача: ОСОБА_1 
АДРЕСА_2 
Відповідач: ОСОБА_4 
АДРЕСА_1 
Представник відповідача : ОСОБА_2 
АДРЕСА_3 

Суддя  	А. В. Савчак