Справа № 461/1893/26 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д. 
Провадження № 33/811/729/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника – адвоката Хомко Ю.М., представника потерпілого Галицької районної адміністрації Львівської міської ради – Князькіної О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Хомко Юрія Михайловича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави (ДСА України) судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (ЄДРПОУ 20847537) 4624 (чотири тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 03 коп. – компенсації за спричинену майнову шкоду. 
Згідно з постановою судді, 08.03.2026 року о 02 год. 46 хв. у м. Львів на вул. Торгова, 11, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , при русі по просп. Свободи та здійснюючи поворот на вул. Торгову, був неуважний та здійснив наїзд на перешкоду – дорожній знак 4.7. Внаслідок ДТП дорожній знак отримав пошкодження, чим Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради завдано матеріальні збитки.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Хомко Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Постанову суду змінити, виключивши з резолютивної частини абзац щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради майнової шкоди в розмірі 4624 грн. 03 коп. В іншій частині постанову залишити без змін.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що згідно ч. 1 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 
Окрім того зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 фактично не отримував. Про факт винесення вказаного судового рішення дізнався виключно з ЄДРСР, де текст постанови було опубліковано та забезпечено до нього загальний доступ 27.03.2026 року.
Вказує, що ОСОБА_1 діючи як сумлінний учасник процесу, вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою 03.04.2026 року – тобто в межах встановленого законом 10-денного строку з моменту, коли дізнався про порушення свого права.
Зазначає, що у зв`язку з поверненням первинної апеляційної скарги, станом на 20.04.2026 року, формальний строк на оскарження постанови сплинув, однак враховуючи сумлінну процесуальну поведінку ОСОБА_1 , своєчасне первинне звернення до суду та подальше подання цієї заяви без зайвих зволікань після усунення недоліків, причини пропуску є об`єктивними та поважними.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду у частині компенсації за спричинену майнову шкоду є необґрунтованою та непропорційною.
Звертає увагу на те, що з матеріалів справи та рішення суду першої інстанції встановлено, що в обґрунтування свого рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми завданої майнової шкоди на користь Галицької районної адміністрації у розмірі 4624,03 грн, суд першої інстанції послався на інформаційну довідку потерпілого та долучений до неї локальний кошторис щодо пошкодження дорожнього знаку 4.7. Проте наявний у матеріалах справи локальний кошторис не містить детального розрахунку розміру завданої шкоди та, що є найбільш суттєвим, передбачає витрати на придбання нового дорожнього знаку та нових матеріалів.
Вказує, що фактичні обставини свідчать про те, що пошкоджений дорожній знак не замінювався на новий. Комунальними службами було лише повторно встановлено той самий знак, який мав незначні пошкодження, на те саме місце.
Стверджує, що витрати потерпілої сторони фактично обмежувалися лише роботами з монтажу, а не вартістю нового майна. 
Окрім того, стягнення повної суми за «новим» кошторисом за таких обставин прямо суперечить ст. 1192 ЦК України та призводить до безпідставного збагачення потерпілої сторони. 
Зазначає, що перевірити обґрунтованість вказаної в довідці суми за відсутності акту виконаних робіт неможливо.
Акцентує увагу на тому, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність апелянта, як водія, була застрахована. 
Зазначає, що вирішивши питання про стягнення майнової шкоди безпосередньо з апелянта в межах справи про адміністративне правопорушення, суд фактично нівелював інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та незаконно позбавив апелянта права на врегулювання завданих збитків за рахунок страхової компанії. 
Вказує, що оскільки розмір завданої шкоди (4624,03 грн) повністю покривається лімітом відповідальності за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відсутні будь-які правові підстави для стягнення вказаної суми безпосередньо з винуватця ДТП.
У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання не з`явився. Натомість захисник – адвокат Хомко Ю.М. та представник потерпілого Галицької районної адміністрації Львівської міської ради – Князькіна О.М., не заперечили про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .
При апеляційному розгляді захисник – адвокат Хомко Ю.М., підтримав апеляційну скаргу та просив її задоволити.
Представник потерпілого Галицької районної адміністрації Львівської міської ради – Князькіна О.М., заперечила апеляційну скаргу та просила залишити оскаржувану постанову без змін.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку та учасником провадження не оспорюється, тому в апеляційному порядку постанова суду в цій частині не переглядається.
Що стосується покликань апелянта про необґрунтованість оскаржуваної постанови в частині стягнення з ОСОБА_1 суми завданої майнової шкоди на користь Галицької районної адміністрації у розмірі 4624,03 грн., суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Згідно з положеннями ч.1 ст.40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається із матеріалів справи транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та з участю якого сталася дорожньо-транспортна пригода, є забезпеченим транспортним засобом, оскільки він був застрахований в СК «PZU» № НОМЕР_2 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В обґрунтування свого рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми завданої майнової шкоди на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради у розмірі 4624,03 грн., суд першої інстанції послався на інформаційну довідку Галицької районної адміністрації ЛМР та долученими до неї документами: фотофіксацію пошкодженого майна, локальним кошторисом, договірною ціною.
Проте, наявні в матеріалах справи локальний кошторис на будівельні роботи, договірна ціна на будівництво не містять розрахунку розміру завданої шкоди, у зв`язку з чим, перевірити обґрунтованість вказаних суми неможливо.
Окрім того, вказані документи оформлені неналежним чином, оскільки не містять дати складання, підпису уповноваженої особи, печатки установи.
Викладене лишилось поза увагою суду першої інстанції.
За таких обставин висновки суду про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради вищевказаної суми в межах цієї справи є передчасними.
У зв`язку з викладеним, оскаржувана постанова суду в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.294 КУпАП, з виключенням з неї стягнення з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради 4624 (чотири тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 03 коп.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику – адвокату Хомко Юрію Михайловичу строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 24 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Хомко Юрія Михайловича – задоволити. 
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - змінити. 
Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (ЄДРПОУ 20847537) 4624 (чотири тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 03 коп. – компенсації за спричинену майнову шкоду.
В іншій частині постанову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   М.Ф. Романюк