єдиний унікальний номер справи 546/420/26
номер провадження 2-о/546/14/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:
У квітні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною вище заявою, у якій зазначила, що на початку вересня 2025 року вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації із заявою про призначення пенсії за інвалідністю. Наприкінці вересня 2025 року вона отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішення №ПС 164050004997 від 18.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного для призначення пенсії страхового стажу. Обґрунтовуючи своє рішення, ГУ ПФУ в Харківській області вказало на наявність у заявниці страхового стажування 11 років 06 місяців 02 днів, при необхідних 13 років. Одночасно ГУ ПФУ в Харківській області вказало на незарахування страхового стажування за період з 26.01.1993 по 05.08.1996 роки, згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці наявне виправлення дати народження, яке не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 27.07.1993 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №110 від 17.08.1993. Звернувшись 22 вересня 2025 року на урядову «гарячу» лінію, з приводу відмови у призначенні пенсії наприкінці жовтня 2025 року ОСОБА_1 отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області письмову відповідь від 17.10.2025 року, яка фактично подвоїла рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 18.09.2025 року.
Таким чином, без встановлення факту належності заявниці трудової книжки, на даний час вона позбавлена можливості отримати пенсію по інвалідності, оскільки на титульній сторінці наявне виправлення дати народження, яке не завірено належним чином. 
Встановлення даного факту матиме для заявниці юридичне значення та надасть можливість для призначення пенсії по інвалідності. 
Посилаючись на вищезазначені обставини, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, заявниця просила встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 17.08.1992.

Ухвалою судді від 30 квітня 2026 року у справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 08 червня 2026 року.

22 травня 2026 року від представниці заінтересованої особи Л. Коноз до суду надійшли пояснення, у яких вона при розгляді даної справи поклалася на розсуд суду, справу просила розглядати без участі представника заінтересованої особи (48 – 49). 

У судове засідання 08 червня 2026 року заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, 08 червня 2026 року до суду від заявниці надійшла заява у якій вона заяву підтримала та просила її задовольнити, просила справу провести без її участі (а. с. 54).
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 22 травня 2026 року просив справу розглядати за відсутності представника Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За положеннями статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У відповідності до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявниця має таке повне прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 , дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_2 (а. с. 5).
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 08.12.2025 №2025/018361587 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване по АДРЕСА_1 (а. с. 7).
Відповідно до копії картки платника податків прізвище, ім`я та по батькові особи, яка одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 8).
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 6). 
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.05.2025 №00051499453 22.08.1992 Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено актовий запис про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , прізвище після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_7 »; 02 квітня 1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області було складено запис про розірвання шлюбу (а. с. 9).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.05.2025 №00051499293 18 вересня 1999 року Великобузькою сільською радою Шишацького району було складено актовий запис про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прізвище після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_10 » (а. с. 10).

24 серпня 1992 року було заповнено трудову книжку заявниці ОСОБА_1 НОМЕР_1 . У зв`язку із реєстрацією шлюбу і присвоєнням шлюбного прізвища у трудову книжку заявниці було внесено зміни шляхом закреслювання її прізвищ « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 » і написання останнього шлюбного прізвища « ОСОБА_10 ». Також перекреслена невірна дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та зазначена вірна « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та міститься напис про те, що число і рік народження виправлено на 30.08.72 згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5 (а. с. 11 -12).
Згідно з Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 13.05.2025 № витягу 251/25/3078/В, номер рішення 251/25/3078/Р ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02.04.2025 встановлена третя (ІІІ) група інвалідності (а. с. 13 -14).
Рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 18.09.2025 №/ПС 164050004997 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки страховий стаж особи складає 11 років 06 місяців 02 дні, при необхідному стажу – 13 років. До страхового стажу, зокрема не зараховано період роботи з 26.01.1993 по 05.08.1996, згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці наявне виправлення дати народження, яке не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 27.07.1993 (зі змінами) та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України № 110 від 17.08.1993 (а. с. 15).
Про це ж зазначено і у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Щербаковій С. від 17.10.2025 (а. с. 17 – 18). 

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Згідно з абзацом другим пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст.273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено про те, що інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. 

Дослідивши надані заявником докази у їх сукупності, суд уважає, що трудова книжка, заповнена 24 серпня 1992 року, належить саме заявниці ОСОБА_1 , яка народилася  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ураховуючи відсутність можливості встановити такий факт у позасудовому порядку, що позбавляє особу права на отримання пенсії по інвалідності з урахуванням наявного стажу, який підтверджується трудовою книжкою, права заявниці ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом задоволення заяви про встановлення факту належності трудової книжки.
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення та тягне за собою виникнення права для призначення пенсії по інвалідності.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на дану норму питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішуються.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 81, 247, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд 

ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена 17 серпня 1992 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників судового процесу:

Заявниця – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .
Представник заявниці – ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 .
Заінтересована особа – Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: вул. Соборності, 66, м. Полтава Полтавської області, 38400, ІКЮО в ЄДРПОУ - 13967927.

Суддя      Ю. В. Зіненко