Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/6241/25
Номер провадження 2/299/2360/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Роман К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів", в особі представника Незамай Аліни Дмитрівни, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, - 

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вимоги позову обґрунтовано тим, що 11.03.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 79467781 про те, що Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договором строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Договір укладено у електронній формі, з приєднанням до Правил надання грошових коштів у кредит, які є публічною пропозицією у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України.
Між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 укладено Договір факторингу №14/06/21 про відступлення прав вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №32 від 25.09.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 21847,5 грн. Обов`язок повідомлення боржника про відступлення права вимоги покладено на ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». 
У зв`язку з викладеним, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Договором кредиту № 79467781 у розмірі 21847,5 грн., з яких 6850 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 14997,50 грн. сума заборгованості за відсотками.
Представник позивача ТОВ «ФК ЄАПБ», в особі представника Незамай А. про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет, у судове засідання не з`явився. Натомість, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася.
Представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Бора Ю.В. через систему Електронний суд подано відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позовні вимоги не визнаються та який обґрунтовує наступним. Договір позики №79467781 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено 11.03.2024 року. Натомість договір факторингу №14/06/21 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено ще 14.06.2021 року. До матеріалів позовної заяви позивачем долучено копію витягу з договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. Фактично до суду надано копії першої та останньої сторінок цього договору, що ніяк не може ототожнюватися з витягом з нього (витяг з договору - це документ, який є частиною основної угоди і містить важливу інформацію щодо прав та обов`язків сторін; він дозволяє отримати зведену інформацію про умови укладеного договору, не перечитуючи весь текст угоди). За змістом таких документованих матеріалів частини договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, укладеного між первісним кредитором та позивачем, не можливо встановити строк його дії (в тому числі наявність можливості пролонгації), входження до предмета договору як існуючих, так і майбутніх грошових вимог, момент переходу права вимоги у залежності від факту або часу надання фінансування, кваліфікування та ідентифікацію майбутніх вимог, порядок внесення змін до договору. Відповідачем критично оцінюється як належний доказ надана ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» копія додаткової угоди №7 до договору факторингу, яка визначає можливість пролонгації первісного договору. По-перше, вона датована 13.06.2022 року (через рік після укладення основного договору). По-друге, її зміст не можливо співвставити з положеннями основного договору через відсутність повного тексту такого. Згідно пунктів 2.2., 2.3 договору позики №79467781 від 11.03.2024 року строк кредитування складає 30 днів - з 11.03.2024 року по 09.04.2024 року. Відповідно до п.4 договору позики №79467781 від 11.03.2024 року проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. Таким чином, період протягом якого кредитор може нараховувати відсотки за кредитним договором обмежений календарним періодом з 11.03.2024 року по 09.07.2024 року. У той же час наданий розрахунок заборгованості містить нарахування процентів по 21.08.2024 року. Крім того, розрахунок заборгованості сформовано ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», який не є учасником справи.
У свою чергу, представником позивача Пер`ян А.А. через систему «Електронний суд» подано суду відповідь на відзив, який мотивує наступним. Відповідачем при підписанні Кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов Кредитного договору, в тому числі і порядку нарахування відсотків, що свідчить про факт погодження Відповідача із всіма умовами Кредитних договорів, враховуючи і нарахування відсотків. Отже, підписавши Кредитний договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. Кредитні договори діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата строку кредиту - є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії Кредитного договору. Відповідачем умови Кредитного договору не виконувались отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кожного Кредитного договору є правомірним, а Відповідач жодним чином не позбавляється від обов`язку виконання умов Кредитного договору та погашення заборгованості в повному обсязі. З метою надання вичерпної інформації по справі Позивач звернувся до Первісного кредитора з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме детального розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Станом на день подання позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано від Первісного кредитора детальний розрахунок заборгованості за договором від 11.03.2024 року, у якому міститься інформація про проведення відповідачем оплати за 23.04.2024 у розмірі 3150 грн., які зараховано на погашення заборгованості, що є визнанням позичальником боргу. Договір, укладений між Відповідачем та Первісним кредитором, Договір факторингу, укладений між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Договори факторингу між Первісними кредиторами та Позивачем укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси Відповідача. Крім того, чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. В даному випадку предмет права вимоги визначається Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, однак перехід права вимоги до Боржників здійснюється за Реєстрами права вимоги, які відповідно, можуть бути у укладені після у укладення Договору факторингу. Договір факторингу був діючий на момент відступлення права вимоги до Відповідача та є діючим на даний момент, а тому перехід прав вимоги за Кредитним договором відбувся відповідно до діючого Договору факторингу, є правомірним і відповідає чинному законодавству. Просить провести судове засідання без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги позивача.
Дослідивши матеріали цивільної справи, надані сторонами докази у їх сукупності, оцінивши доводи позовної заяви, відзиву на позов та відповіді на відзив, суд приходить до наступних висновків.
До матеріалів справи долучений укладений між відповідачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВОНЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») 11.03.2024 року договір позики № 79467781. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику.
У договорі позики № 79467781 від 11.03.2024 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вказано, що ОСОБА_1 надаються грошові кошти кредит у сумі 10000 гривень строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,5% день.
Договір підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора 50232. У графі персональних даних позичальника вказано реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 1 Договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, а також сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми Позики. Електронний платіжний засіб позичальника вказано у графі персональних даних позичальника у Договорі позики. 
Позивачем до позовної заяви долучено копію Договору факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», який не містить повного його тексту, а саме першу та останню сторінку.
Додатками до Договору факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року є Додаткова угода №2 від 28.07.2021 року про внесення змін до п.1.3 Договору; Додаткова угода №7 від 13.06.2022 року про викладення пункту 9.1 Договору в іншій редакції та Додаткова угода №37 від 25.09.2024 року про загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №32 від 25.09.2024 року.
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №32 від 25.09.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників №32 кількістю 5841, після чого, у урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до божників стосовно заборгованостей. 
Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників №32 від 25.09.2024 року до Договору Факторингу №14/16/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 21847,5 гривень, з яких: 6850 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 14997,5 гривень сума заборгованості за відсотками; 0 гривень сума заборгованості за пенею. 
Крім того, до матеріалів справи приєднано статут ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», а також виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до яких ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зареєстровано як юридичну особу.
Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, суд керується наступними положеннями законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналогічні за змістом вимоги містяться і у ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, у відповідності до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Під час перевірки обставин справи та наявних у справі матеріалів, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю заборгованості за договором позики №79467781 від 11.03.2024 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а також договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, відповідно до якого право вимоги за вказаним кредитним договором нібито перейшло до позивача.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилається, зокрема, на правомірності переходу права вимоги до позивача, а також на недоліки розрахунку заборгованості.
Відповідно до положень цивільного законодавства України, зокрема статей 1046, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, за договором позики (кредитним договором) одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму коштів та сплатити проценти у випадках, встановлених договором або законом. При цьому правова природа такого договору є реальною, тобто він вважається укладеним з моменту передання грошей позичальнику.
Отже, для виникнення у відповідача обов`язку щодо повернення грошових коштів та сплати процентів необхідним є встановлення факту отримання ним таких коштів.
Відповідно до пункту 1 Договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, а також сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми Позики. Електронний платіжний засіб позичальника вказано у графі персональних даних позичальника у Договорі позики. 
Проаналізувавши умови пункту 1 Договору кредиту, суд дійшов висновку, що за цим Договором у Позикодавця виник обов`язок передати грошові кошти позичальнику у обумовлений договором спосіб. А тому, обов`язок позичальника повернути кредитодавцю суму грошових коштів виникає за умови виконання кредитодавцем обов`язку передати Позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів фактичного перерахування грошових коштів відповідачу. У матеріалах справи відсутні будь-які первинні бухгалтерські або банківські документи, які б підтверджували зарахування коштів на рахунок відповідача, зокрема платіжні доручення, банківські виписки, квитанції або інші документи, що підтверджують рух коштів.
Сам по собі факт укладення договору позики, без підтвердження передачі грошових коштів, не є достатнім доказом виникнення грошового зобов`язання.
Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить необхідної деталізації, а саме: не зазначено дату фактичного отримання коштів, не визначено періоди, за які нараховувалися проценти, та не розкрито методику їх обчислення. Такий розрахунок не дає можливості суду перевірити його правильність та відповідність умовам договору, а відтак не може бути покладений в основу рішення.
Доводи позивача про те, що здійснення 23.04.2024 року платежу у розмірі 3150 грн. є визнанням відповідачем боргу, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.
Так, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що вказані кошти були внесені саме відповідачем або уповноваженою ним особою. Зокрема, матеріали справи не містять платіжного документа, з якого можливо встановити платника, його реквізити, призначення платежу, номер банківської картки чи рахунку, з якого здійснювалось перерахування коштів.
Сам по собі внутрішній розрахунок заборгованості, складений первісним кредитором та переданий позивачу, не є належним доказом визнання відповідачем боргу, оскільки відображає виключно односторонню інформацію кредитора та не підтверджує волевиявлення відповідача щодо визнання заборгованості.
Відтак твердження позивача про визнання відповідачем боргу ґрунтується виключно на припущеннях, що є недопустимим відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.
Клопотань про витребування доказів позивачем не заявлялося. 
Оцінюючи доводи позивача щодо правомірності набуття ним права вимоги на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, суд зазначає наступне.
Згідно із загальними засадами відступлення права вимоги та положеннями, що регулюють факторинг, до нового кредитора можуть перейти лише ті права, які існували у первісного кредитора на момент такого переходу, або майбутні вимоги за умови їх належної визначеності.
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16.
Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, суд зобов`язаний з`ясувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, а також встановити, чи існували ці права на момент їх переходу.
У даному випадку договір факторингу укладено 14.06.2021 року, тобто задовго до укладення договору позики з відповідачем (11.03.2024 року). Позивач посилається на те, що предметом договору факторингу є, зокрема, майбутні грошові вимоги, які відступаються за відповідними реєстрами.
Разом з тим, надана позивачем копія договору факторингу не містить повного його тексту, що унеможливлює встановлення істотних умов такого договору, зокрема: строку його дії, порядку відступлення майбутніх вимог, моменту переходу права вимоги, порядку формування та підписання реєстрів прав вимоги, а також умов ідентифікації конкретного боржника та його зобов`язання.
Надана копія додаткової угоди №7 також не усуває вказаних недоліків, оскільки без основного тексту договору неможливо встановити її змістовний зв`язок з первісними умовами договору факторингу.
Додані до позову додаткові угоди до договору факторингу не є внесенням змін до договору факторингу, та по своїй суті не є новими договорами факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до ОСОБА_1 , за договором позики № 79467781.
Крім того, позивачем не надано належних доказів включення саме зобов`язання відповідача до відповідного реєстру прав вимоги, який би підтверджував факт переходу права вимоги саме щодо відповідача.
За таких обставин суд позбавлений можливості встановити: чи передбачав договір факторингу можливість відступлення саме таких майбутніх вимог; чи було належним чином визначено таку вимогу; чи виникла така вимога взагалі (з огляду на відсутність доказів видачі кредиту); чи перейшло право вимоги до позивача у встановленому договором порядку. 
Отже, відсутність доказів фактичного виникнення зобов`язання відповідача у поєднанні з недоведеністю належного переходу права вимоги виключає можливість визнання позивача належним кредитором у спірних правовідносинах.
Посилання позивача на презумпцію правомірності правочину відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України не спростовує обов`язку доведення факту надання коштів та наявності права вимоги, оскільки предметом доказування у даній справі є не лише факт укладення правочинів, але й факт виникнення та існування зобов`язання.
Відповідно до принципу змагальності сторін та положень цивільного процесуального законодавства України, саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Однак позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту виникнення грошового зобов`язання відповідача, не підтверджено належними доказами розмір заборгованості, а також не доведено правомірність набуття права вимоги за спірним зобов`язанням.
За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, на підставі ст.141 ЦПК України слід віднести за рахунок позивача.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :
У задоволенні позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в особі представника Незамай Аліни Дмитрівни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики № 79467781 від 11.03.2024 року відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014.
Представник позивача, Незамай Аліна Дмитрівна, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4.
Відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник відповідача адвокат Бора Юрій Володимирович, м. Виноградів, вул. Тюльпанів, 24А Берегівського району Закарпатської області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий	Дочинець С. І.