Справа № 357/21007/25
3/357/539/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі батальйон № 1 відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ,
який притягується до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
за участі захисника, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Дмитренко О.О. 

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 07.12.2025 р. о 09 годині 48 хвилині за адресою: Траса АД М-05 Київ-Одеса 83 км, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі у лікаря-нарколога, водій ОСОБА_1 відмовився категорично, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився про день, час, місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону, який вказаний у матеріалах справи, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення. До суду надійшло додаткові поясненя по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В поясненнях зазначив, що він свою вину не визнає та з протоколом і не згоден. Так, 07.12.2025 приблизно о 09:48 год. їхав із Гребінки до Білої Церкви до родичів. Дорога була звичайною, я нічого не порушував. У якийсь момент був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції підійшли до його автомобіля та попросили надати посвідчення водія. Виконавши вимогу та одразу поцікавився причиною зупинки у відповідь почув, що нібито відсутній страховий поліс, хоча він був дійсний і знаходився при ньому. Після цього розмова раптово перейшла в інше русло. Поліцейський відразу почав звинувачувати його у керуванні в стані алкогольного сп`яніння на що відповідав, що нічого не вживав та перебуває у тверезому стані. Висловив готовність пройти огляд за допомогою пристрою драгер. Проте, поліцейський почав говорити, що йому “бажано відмовитися” від проходження огляду, щоб “не гаяти час”. Він запевнив, що його приладом стовідсотково буде позитивний результат тестування. Та додав, що позитивний результат взагалі незалежно від того чи вживав я алкоголь чи не вживав. Далі поліцейський сказав, що він може «швидко оформити відмову». Та запевнив ОСОБА_1 , що у разі відмови передбачений лише штраф, без будь-яких інших серйозних наслідків. Слова працівника поліції прозвучали впевнено і так, ніби це стандартна практика. У цій же розмові поліцейський додав, що після того, як вони оформлять матеріали і поїдуть, він зможе продовжити рух далі у своїх справах. Коли ОСОБА_1 засумнівався у правдивості такої інформації, поліцейський почав додатково тиснути, зазначивши, що якщо він пройде тестування або поїде до лікарні, це «100% закінчиться протоколом з позбавленням права керування». Також працівник поліції, повідомив йому що за його практикою прилад для перевірки в цій лікарні ніколи не показує нульовий результат, фактично натякаючи, що незалежно від стану результат буде негативним також і в лікарні. Перебуваючи під впливом цієї інформації та не маючи спеціальних юридичних знань, він почав сприймати відмову як єдиний реальний варіант. Поліцейський сказав, що зараз повернеться і потрібно буде зафіксувати відмову на камеру. Коли він повернувся, на ньому вже була бодікамера, і він почав діяти так, ніби все відбувається вперше: знову формально назвав причину зупинки та сказав відкрити багажник. Після цього працівник поліціїзаявив, що відчуває запах алкоголю, хоча до цього про це нічого не говорив, і знову запропонував пройти огляд. ОСОБА_1 діючи під впливом дій поліцейського, вимушено відмовився від проходження огляду. Фактично відмова була наслідком тих пояснень і переконань, які йому нав`язав поліцейський до увімкнення відеокамери. Після цього поліцейський повідомив, що буде складено протокол, і пішов до службового автомобіля, наказавши ОСОБА_1 чекати.
В судовому засіданні захисник - адвокат Дмитренко О.О. яка діяла в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просила справу розглядати без участі особи, щодо якої розглядається справа, оскільки позиція із останнім узгоджена.
Враховуючи відсутність імперативної заборони розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за можливим здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_1 .
В судовому засіданні захисник - адвокат Дмитренко О.О., яка діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що огляд ОСОБА_1 було проведено з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП України, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Зауважила, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Також захисник суду повідомила, що згідно п. 5 розділу ІІ "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Акцентувала увагу суду на тому, що відеозаписи на диску є фрагментами а саме: поліцейський з перших хвилин спілкування з її підзахисним навмисно залишає нагрудну камеру в службовому автомобілі та упродовж 7 хвилини спілкувався з підзахисним наодинці без відеофіксації спілкування (відео «clip-2» - о 09:48:45 год. починає спілкування з підзахисним без відеокамери, відео «clip-0» - о 09:54:50 год. забирає камеру зі службового автомобілю). Зауважила, що саме в цей час поліцейський схиляє підзахисного до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, запевняючи про стовідсоткові позитивні результати огляду та вводячи в оману про наслідки такої відмови. Звертнула увагу, що поліцейський неодноразово залишає нагрудну камеру в службовому автомобілі та спілкується з підзахисним наодинці без відеофіксації спілкування (відео «clip-0», 09:58:28 – 09:59:19). Акцентувала увагу на тому, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також звернула увагу суду на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. Враховуючи викладене захисник просила провадження закрити.
Суддя, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Дмитренко О.О., дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та додатки до нього, матеріали справи, переглянувши відеозапис, приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі по тексту Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі по тексту Порядок), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (надалі по тексту Інструкція 2).
Так, згідно з п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В свою чергу, у відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч.1ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в пункті 27 роз`яснено, що керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
З наведеного слідує, що само по собі керування транспортним засобом необхідно розуміти як технічну дію водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, а отже знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Суддею переглянуто відеозапис з диску, доданого до матеріалів справи, на якому відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_2 , тому суддя позбавлений можливості спростувати позицію сторони захисту. 
Отже, особа, яка складала даний протокол і на яку законом покладений обов`язок щодо збирання доказів (абзац 2 статті 251 КУпАП) не надала суду доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.
Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, авідео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
З переглянутого відеозапису вбачається, що камера знаходиться в службовому автомобілі (Clip. 0 з 09 год. 52 хв. по 09 год. 54 хв.), яка фіксує працівника поліції, який перебуває також службовому автомобілі, після чого інший працівник поліції заберає камеру (Clip. 0 з 09 год. 54 хв.) підходить до автомобіля, який стоїть припаркований та у якому перебуває ОСОБА_1 . Після чого працівник поліції повторно просить у водія показати його документи, після чого просить відкрити багажник та запитує чи вживав алкоголь на що ОСОБА_1 повідомляє, що алкогольні напої сьогодні він не вживав та відмовляється проходити огляду. Після чого працівник поліції повертається до службового автомобіля та знову знімає камеру та кладе її до службового автомобіля, знову виходе на вулицю про щось спілкується із ОСОБА_1 про що не відомо (Clip. 0 з 09 год. 58 хв. 09 год. 59 хв.) Суддя зазначає, що відеозапис є фрагментарними, що не в повному обсязі відображає окремі дії та події, або ж взагалі не фіксують весь перебіг подій, відтак вони не можуть бути прийнятими до уваги як такі, що дозволяють зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Тому виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості патрульних поліції під час складання протоколу про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Тобто, з вище наведеного слідує, що відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи. Однак під час розгляду справи встановлено, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не забезпечує безперервну фіксацію подій; працівник поліції зняв камеру та залишив особу поза об`єктивом камери, чим порушив вимоги щодо належної фіксації події. Таким чином, відеозапис, долучений поліцейським до матеріалів справи на диску DVD не може бути взятий до уваги як належний доказ.
Так, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення. 
Так, при огляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку у медичному закладі відеозаписом не зафіксовано.
При цьому суддя зазначає, що саме відмова від проходження огляду у медичному закладі має наслідки притягнення водія до адміністративної відповідальності, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Крім того, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. (п. 1 розділу 10 Інструкції 2).
Також, частиною 1 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.
Статтею 265-2 КУпАП визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), втому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.
Однак, матеріали справи не містять доказів про тимчасове затримання транспортного засобу та відсторонення ОСОБА_1 , від керування транспортним засобом, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Отже, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Враховуючи, що на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.
На підставі викладеного, керуючись статтями 130 ч. 1, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя	Олександр ШОВКОПЛЯС