КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2026 року справа №320/8116/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» (адреса 01032, Україна, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33 ЄДРПОУ 42046278) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головне управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку №444283 від 25.12.2025 року. 
Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 постановлено здійснювати розгляд (формування та зберігання) судової справи в електронній формі.
Позивач обґрунтовує позов тим, що оскаржуване рішення комісії регіонального рівня №444283 від 25.12.2025 про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку є протиправним та необґрунтованим, оскільки контролюючий орган формально послався на пункт 8 Критеріїв ризиковості та коди податкової інформації 03, 11, 12, однак не навів конкретної податкової інформації, яка б підтверджувала ризиковість господарських операцій позивача, не зазначив, які саме документи не були надані платником податку, та не обґрунтував, чому подані позивачем пояснення і первинні документи не спростовують його відповідність критеріям ризиковості. Позивач зазначає, що ним неодноразово подавалися до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження наявності матеріально-технічної бази, складських приміщень, транспортних засобів, трудових ресурсів, основних засобів, придбання товарів, постачання товарів/послуг, залучення субпідрядної організації та реальності господарських операцій. Водночас відповідач, попри надані документи, повторно приймав рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості із фактично однаковими підставами, без належного аналізу поданих пояснень та доказів. Також позивач вказує, що саме лише здійснення господарських операцій із контрагентами, щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості, не може автоматично свідчити про ризиковість самого позивача, оскільки платник податку не повинен нести негативні наслідки через можливі порушення інших осіб за відсутності доказів його власної неправомірної поведінки.
Позиція сторони відповідача.
06.03.2026 Головне управління ДПС у м. Києві скерувало письмовий відзив.
Позиція відповідача ґрунтується на тому, що оскаржуване рішення №444283 від 25.12.2025 прийняте комісією регіонального рівня в межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України і Порядком №1165, за результатами розгляду поданих позивачем інформації та копій документів від 22.12.2025 №1. Відповідач зазначає, що у контролюючого органу була наявна податкова інформація, яка свідчила про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, зокрема за кодами податкової інформації 03, 11 та 12. Також відповідач вказує, що позивачем не надано копій документів, які могли б свідчити про невідповідність критеріям ризиковості, зокрема договорів, довіреностей, первинних документів щодо постачання, придбання, зберігання, транспортування, навантаження та розвантаження продукції, складських документів, рахунків-фактур, актів приймання-передачі, накладних, розрахункових документів, банківських виписок, документів щодо підтвердження відповідності продукції, паспортів якості та сертифікатів відповідності. Крім того, відповідач вважає, що віднесення платника податку до переліку ризикових є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу, має службовий характер і саме по собі не породжує для платника податку негативних правових наслідків та не порушує його прав. Щодо вимоги про зобов`язання виключити позивача з переліку ризикових платників податку відповідач зазначає, що така вимога є втручанням у дискреційні повноваження контролюючого органу, оскільки саме комісія регіонального рівня уповноважена вирішувати питання відповідності або невідповідності платника податку критеріям ризиковості.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини. 
ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» зареєстроване 04.04.2018, основним видом діяльності товариства є будівництво житлових і нежитлових будівель, а також інші види діяльності, пов`язані з будівництвом, торгівлею будівельними матеріалами та організацією будівництва.
Позивач має у власності нежитлові приміщення за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Острог, вул. Тараса Шевченка, буд. 7, №102-103, загальною площею 104,4 кв.м. Також для здійснення господарської діяльності використовує орендовані у ТОВ «ОСТРОГСЕРВІСІНВЕСТ» складські приміщення за адресою: Рівненська область, Рівненський район, м. Острог, вул. Бельмаж, буд. 97.
Крім того, товариство має основні засоби на суму 1 070 889,00 грн та малоцінні необоротні матеріальні активи на суму 2 406 027,50 грн. Для забезпечення доставки та збуту товарно-матеріальних цінностей позивач використовує транспортний засіб Mercedes-Benz 2628L, державний номер НОМЕР_1 , наданий у користування ОСОБА_1 . Паливно-мастильні матеріали товариство придбаває у ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР», а послуги доставки та обміну кореспонденцією отримує від ТОВ «Нова Пошта». Виробничі процеси товариства забезпечуються трудовими ресурсами у кількості 4 працівників.
03.07.2025 комісією регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення №252210 про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставами зазначено коди податкової інформації 03, 11, 12, 14 та наведено ризикові операції за період з 04.01.2025 по 03.07.2025 щодо придбання товарів за кодами УКТЗЕД 2523, 3925, 6806 та постачання товарів/послуг за кодами 3102 і 41.00.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав до контролюючого органу пояснення №01/11/07-2025 від 11.07.2025 з копіями документів на підтвердження наявності матеріально-технічної бази, складських приміщень, основних засобів, транспортного забезпечення, трудових ресурсів, придбання паливно-мастильних матеріалів, обліку розрахунків з контрагентами, а також реальності операцій з придбання та постачання товарів/послуг.
Суд встановив, що 17.07.2025 комісією регіонального рівня прийнято рішення №266797 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку. У цьому рішенні, крім попередніх кодів податкової інформації, додатково зазначено код 07 щодо відсутності відомостей про сплату ЄСВ та/або недостатньої кількості трудових ресурсів.
26.09.2025 позивач повторно подав до контролюючого органу пояснення №01/26/09-2025 з документами на підтвердження наявності ресурсів, складських приміщень, транспортного забезпечення, трудових ресурсів, реальності придбання та постачання товарів/послуг, а також залучення до виконання робіт субпідрядної організації ТОВ «ТЕПЛОМОДЕРН». Позивач також зазначив, що частина будівельних матеріалів зберігалася на приоб`єктному складі, а виконання будівельно-монтажних робіт здійснювалося із залученням субпідрядника.
За результатами розгляду цих пояснень комісією регіонального рівня прийнято рішення №354302 від 02.10.2025 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку за пунктом 8 Критеріїв ризиковості із зазначенням кодів податкової інформації 03, 11, 12. У рішенні наведено ті самі ризикові операції за період з 04.01.2025 по 03.07.2025.
Надалі, після подання позивачем інформації та копій документів від 22.12.2025 №1, комісією регіонального рівня прийнято рішення №444283 від 25.12.2025 про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості. Підставами рішення зазначено коди податкової інформації 03, 11, 12, а ризиковими операціями визначено ті самі операції з придбання товарів за кодами УКТЗЕД 2523, 3925, 6806 та постачання товарів/послуг за кодами 3102 і 41.00 за період з 04.01.2025 по 03.07.2025.
Позивач не погоджується з позицією відповідача та вважає її необґрунтованою, оскільки оскаржуване рішення №444283 від 25.12.2025 є актом індивідуальної дії, який безпосередньо впливає на права та інтереси платника податку, зокрема спричиняє зупинення реєстрації податкових накладних, тому звернувся до суду із даним позовом.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування, висновки суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755 VI (далі – ПК України).
Положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 ПК України).
11 грудня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1165, якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, і Порядок №1165, який набрав чинності з 01 лютого 2020 року, передбачають кардинально різні механізми зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів; механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, відповідно до п. 6 Порядку зупинення №1165 у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
При цьому додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено типову форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яка містить наступне формулювання: "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.".
Отже, з наведеного вбачається, що положення Порядку №1165 встановлюють можливість платника податку оскаржити рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, у тому числі у судовому порядку.
Так, п. 6 Порядку зупинення №1165 (у редакції, чинній на час прийняття рішень про віднесення позивача до ризикових платників податку) передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом дев`ятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:
виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;
відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Суд зазначає, що одним з критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що закріплені у Додатку 1 до Порядку зупинення №1165, є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (п. 8 Додатку 1).
Аналіз змісту указаного пункту свідчить, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, рішенню Комісії регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Указаний висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 23 червня 2022 року у справі №640/6130/20 та від 14 травня 2025 року у справі №260/3479/24.
Водночас, аналіз змісту рішення ГУ ДПС у м. Києві №444283 від 25.12.2025 про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку свідчить про те, що вказане рішення містить лише загальні відомості щодо типу господарських операцій, періоду їх здійснення, кодів УКТ ЗЕД товарів та кодів податкової інформації 03, 11, 12, однак не містить конкретизації податкових накладних, конкретних господарських операцій, належного обґрунтування ризиковості таких операцій та податкової інформації, яка стала підставою для віднесення позивача до ризикових платників податку.
Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача ознак ризиковості, передбачених пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також не доведено недостатність чи неналежність документів, поданих позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської діяльності.
Відтак, на переконання суду, ненадання контролюючим органом належного обґрунтування та доказів на підтвердження ризиковості позивача свідчить про відсутність правових підстав для прийняття рішення про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку.
Окремо суд зазначає, що форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку передбачає обов`язкове зазначення податкової інформації, яка стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні ГУ ДПС у м. Києві №444283 від 25.12.2025 контролюючим органом зазначено коди податкової інформації « 03», « 11» та « 12», а також наведено загальні відомості щодо операцій з придбання та постачання товарів у період з 04.01.2025 по 03.07.2025 за кодами УКТ ЗЕД 2523, 3925, 6806, 3102 та із зазначенням окремих контрагентів.
Водночас, оскаржуване рішення не містить конкретизації господарських операцій, податкових накладних чи розрахунків коригування, які були предметом дослідження контролюючого органу та стали підставою для висновку про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку.
Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, зокрема договорів, первинних документів щодо постачання, транспортування, навантаження, розвантаження та зберігання товару, банківських документів, накладних, актів, документів щодо підтвердження відповідності продукції та інших документів.
Разом з тим, судом встановлено, що ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» подавало до контролюючого органу інформацію та копії документів від 22.12.2025 №1 з поясненнями щодо здійснення господарської діяльності.
При цьому відповідачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів наявності податкової інформації, яка стала підставою для прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а також доказів дослідження конкретних податкових накладних чи господарських операцій позивача.
При прийнятті рішення у даній справі суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 22.07.2021 у справі № 520/111/20, від 16.12.2020 у справі №340/474/20, від 19.07.2023 у справі №420/7850/22, від 07.04.2023 у справі №280/3639/20.
Верховний Суд вказував, що Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на них законодавством завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку, та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Додатком 4 до Порядку №1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Так, із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято з підстав відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку із наявністю у контролюючого органу податкової інформації, яка, на думку відповідача, визначає ризиковість здійснення господарських операцій позивача.
Додатком №1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає такий критерій, як наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з додатком 4 Порядку №1165 у рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку, розшифровується, яка саме податкова інформація.
Так, загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Суд зазначає, що вказане рішення прийнято відповідачем на підставі податкової інформації, отриманої з інформаційно-аналітичних баз даних ДПС під час здійснення податкового контролю, при цьому у рішенні не зазначено конкретних податкових накладних або розрахунків коригування, за результатами моніторингу яких контролюючим органом зроблено висновок про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.05.2025 у справі №260/3479/24.
Отже, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у м. Києві №444283 від 25.12.2025 про відповідність ТОВ «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку не містить належного та достатнього обґрунтування підстав його прийняття, а відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності податкової інформації, яка б свідчила про ризиковість конкретних господарських операцій позивача. 
Водночас матеріалами справи підтверджується подання позивачем пояснень та копій первинних документів щодо здійснення господарської діяльності, які відповідачем належним чином не спростовані та не оцінені.
Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві тягар доказування покладається на суб`єкта владних повноважень. При цьому суб`єкт владних повноважень може посилатися лише на докази, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що вони не були отримані ним до його прийняття з незалежних від нього причин.
Положеннями частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №420/9371/22 та від 13.02.2025 у справі №420/12149/23.
При вирішенні цього спору, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №1.380.2019.004162.
У справі «Кобець проти України» Європейський суд з прав людини, керуючись критерієм доведення поза розумним сумнівом (рішення у справі Авшар проти Туреччини), вказав, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Принцип оцінки доказів поза розумним сумнівом полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (рішення від 14.02.2008 у справі Кобець проти України).
Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.06.2023 у справі №826/5397/18.
У своїй сукупності вказані нормативні положення свідчать, що саме відповідач повинен довести існування юридичного складу обставин, а тому правомірно прийняв спірне рішення.
Контролюючим органом не представлено результатів проведених перевірок поданих платником копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації, тобто доказів додержання вимог пунктів 44, 46 Порядку № 1165 при прийнятті спірного рішення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.04.2023 у справі №280/3639/20.
Порядком №1165 затверджено форму рішення, проте не виконання відповідачем обов`язку доказування, встановленого частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішення (що воно прийняте обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, за наявності визначених Порядком №1165 підстав), є підставою для визнання його протиправним та скасування.
Вказаний правовий висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №340/1098/20.
Контролюючим органом на підтвердження своєї позиції не надано будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Натомість, окрім зазначеного судом, знайшли підтвердження обставини щодо неузгодженості спірного рішення в частині зазначення в ньому інформації щодо ненадання позивачем документів по контрагентам.
Враховуючи все викладене вище, суд доходить висновку, що спірне рішення контролюючого органу не містить конкретної інформації, які саме документи складено позивачем із порушенням законодавства, або документів, які мав надати позивач на пропозицію контролюючого органу, але не надав, що свідчить про належну оцінку комісії установленим обставинам.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Суд зазначає, що Порядок №1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто для застосування прописаного у Порядку №1165 механізму, у тому числі щодо прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, необхідний сам факт існування податкової накладної/розрахунку коригування, що подаються для реєстрації в ЄРПН.
Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній із ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній із ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Одним із критеріїв ризиковості платника податку (який визначено підставою в оскаржуваному рішенні) є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8 Додатку 1 Порядку №1165).
Згідно з Порядком №1165 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не має права робити висновок про відповідність критеріям ризиковості платника податку з посиланням на пункт 8 критеріїв ризиковості платника податку, якщо не має поданих для реєстрації в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування та вказаної в них господарської операції.
Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатися Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
Як вже було зазначено вище, положеннями п. 6 Порядку зупинення №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Водночас, відповідно до п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
При цьому судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 та від 02 лютого 2016 року у справі №804/14800/14.
За таких обставин суд вважає, що належним і повним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши наявні письмові докази у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.
Судові витрати по справі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується квитанцією № 1370 від 08.01.2026 року, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

вирішив:
1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» (адреса 01032, Україна, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33 ЄДРПОУ 42046278) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» критеріям ризиковості платника податку №444283 від 25.12.2025 року. 
3. Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ФУНДАМЕНТ БУД» понесені ним судові витрати у розмірі 2 662,40 грн (двi тисячi шiстсот шiстдесят двi гривнi 40 копiйок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, код ЄДРПОУ 44116011).
5. Копію рішення направити учасникам справи (їх представникам).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.