УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 278/599/26	Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.	
Категорія 124	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,
із секретарем судового засідання Лупіновою Д.П.,
з участю захисника Приходька А.С. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира справу за апеляційною скаргою захисника Приходька Анатолія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, 31.01.2026 о 19:20 на автомобільній дорозі «Житомир-Чернівці» 33 км, керуючи автомобілем «Фольцваген» з д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, унаслідок чого здійснив наїзд на велику рогату худобу – бичка, який знаходився на проїзній частині, у результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Суть апеляційної скарги
На постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня 2026 року захисником Приходьком А.С подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується із висновками Житомирського районного суду Житомирської області, а постанову від 19.03.2026 року вважає протиправною. 
Захисник стверджує, що Наявний в матеріалах справи протокол серії ЕПР1 №580270 від 31.01.2026 року (як і схема місця ДТП та пояснення водія) не містить доказів вини у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП внаслідок порушення ним правил дорожнього руху та/або неуважності водія, та/або не дотриманні ним безпечної швидкості руху, та/або відсутності реакції на зміну обстановки. Цим протоколом зафіксована лише подія. 
Додані до протоколу серії ЕПР1 №580270 від 31.01.2026 року схема місця ДТП та пояснення ОСОБА_1 також не містять доказів вини водія у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Схемою місця ДТП лише графічно зафіксовано положення тварини та транспортного засобу на момент їх спостереження працівником поліції, а пояснення водія містять лише інформацію про факт зіткнення з великою рогатою худобою внаслідок її раптової появи на проїжджій частині. Вину водія у порушенні правил дорожнього руху ці документи не доводять.
Відсутні в матеріалах справи і докази того, що за вказаних у протоколі серії ЕПР1 №580270 від 31.01.2026 року обставин, ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути наїзду на тварину або що ним невірно був обраний швидкісний режим, необхідний для безпечного руху транспортного засобу.
Окремо зазначає, що 31.01.2026 року інспектором ВП №1 (м. Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_2 складено аналогічний протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_2 31.01.2026 року, на трасі Житомир-Чернівці, 33 км. під час керування транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на велику рогату худобу (бичок), який знаходився на проїзній частині, чим порушив п. 2.3.б. ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Тобто з водієм ОСОБА_1 та водієм ОСОБА_2 в одному і тому ж місці з різницею в 5 хв. стались аналогічні дорожньо-транспортні пригоди із наїздом на велику рогату худобу. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 10.03.2026 року у справі № 278/598/26 відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення.
Крім того, в апеляційній скарзі захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду, оскільки апеляційну скаргу він подав 24.03.2026 року, однак через те, що не було завантажено всіх документів на підтвердження повноважень захисника (через технічні несправності), постановою апеляційного суду скаргу повернуто (постанову доставлено до електронного кабінету 01.04.2026 року о 22:11). Але в найкоротші строки – 02.04.2026 року, адвокат Приходько А.С. направив до суду апеляційну скаргу з відповідними додатками. 
Позиції учасників справи
В судовому засіданні захисник Приходько А.С. підтримав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції. Пояснив, що судом було закрито провадження у справі щодо іншого водія за обставин, аналогічних даній, щодо подій, які відбувалися на тому ж відрізку дороги з різницею у часі в кілька хвилин, коли на дорогу теж вибігла тварина. Щодо того, чи бачив ОСОБА_1 тварин заздалегіть, що сталося з твариною в результаті ДТП, захисник зазначив, що не володіє інформацією, але вказав, що якби що водій керував транспортним засобом, в якому наявна функція подачі сигналу водію в разі виявлення перешкоди, проте такого сигналу не було.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився – його інтереси представляє адвокат Приходько А.С., тому суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважав за можливе слухати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Мотиви апеляційного суду
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення сторони захисту, вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 31.01.2026 о 19:20 на автомобільній дорозі «Житомир-Чернівці» 33 км, керуючи автомобілем «Фольцваген» з д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, унаслідок чого здійснив наїзд на велику рогату худобу (бичок), який знаходився на проїзній частині, чим порушив вимоги п. 2.3.б ПДР. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Пунктом п.1.10 ПДР України визначено, що учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.
Згідно п.2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Аналіз цієї правової норми вказує на те, що законодавцем не визначено конкретно, яким чином водій повинен реагувати на зміну дорожньої обстановки. Визначення способів реагування віднесено до компетенції водія за необхідності урахування ним обставин, визначених у п. 2.3.б ПДР України для досягнення тих цілей, які передбачені тим же пунктом. Суд вважає, що поняттям «безпечне керування транспортним засобом» охоплюється необхідність вчинення водієм усього комплексу дій, пов`язаних із керуванням автомобілем для запобігання негативних наслідків у вигляді наїзду на людей, перешкоди, зіткнення автомобілів тощо, у тому числі і можливості зупинки автомобіля у випадку виникнення обставин які вимушують водія вчинити такі дії. До цих обставин відноситься і раптова поява на дорозі тварини.
Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, як правильно встановив суд, окрім протоколу, підтверджується, зокрема: схемою місця ДТП та письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи схему місця ДТП, апеляційним судом встановлено, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольцваген» в зимовий період в темну пору доби, рухаючись автомобільною дорогою з сухим твердим покриттям без дорожнього огородження вздовж проїжджої частини та за відсутності зовнішнього освітлення проїжджої частини.
З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він керував транспортним засобом 31.01.2026 року о 19 год 20 хв автодорогою Житомир-Чернівці в напрямку міста Житомир. Біля дорожнього знаку початок села Рудня Пошта він помітив, що на проїжджій частині стояли тварини чорного кольору, як пізніше виявилося – велика рогата корова, з якою він скоїв зіткнення. 
З викладеного вище видно, що ОСОБА_1 помітив тварин на дорозі заздалегіть, у зв`язку з чим він зобов`язаний був вжити заходів та відповідно зреагувати на наявність тварин на дорозі в темну пору доби, щоб уникнути ДТП. 
Належить взяти до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення, а також схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а пояснення записані з його слів.
Згідно з Правилами дорожнього руху, водій зобов`язаний вживати заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху.
Наявність таких обставин, як темний час доби, зимовий період, наявність на автодорозі тварин, не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку дотримання вимог п.2.3.б, а навпаки, зобов`язує вжити всіх залежних від нього заходів задля безпечного руху транспортного засобу у таких складних умовах, та не спростовує його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Наявність іншого рішення щодо ДТП на даному відрізку дороги з незначною різницею в часі з участю іншого водія та тварини не може бути підставою для скасування рішення щодо ОСОБА_1 , оскільки обставини події та пояснення водія у вказаній захисником справі можуть бути відмінними та не є предметом дослідження даної справи.
Відсутність реакції на перешкоду «автомобільного асистента», про який зазначає захисник, є аргументом, який не зафіксований в матеріалах при оформленні ДТП, не спростовує письмові пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він бачив на проїжджій частині тварин чорного кольору. Водночас, правилами дорожнього руху встановлено, що саме водій зобов`язаний стежити за дорожньою обстановкою та реагувати за її зміною, а не «автомобільний асистент».
Таким чином, посилання захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. При цьому, належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо проведення судової експертизи, тощо.
Отже, аналізуючи докази, апеляційний суд вбачає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, винуватості останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а адміністративне стягнення було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП та в межах санкції ст.124 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Приходьку Анатолію Сергійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Приходька Анатолія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук