Справа № 369/16010/25
Провадження № 2/369/6037/26
РІШЕННЯ
Іменем України

09.06.2026 року

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/16010/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,- 
В С Т А Н О В И В :

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, яка мотивована тим, що згідно із розпискою від 19.04.2024 року позивач надав відповідачеві грошову позику в сумі сорок тисяч гривень, яку останній зобов`язався повернути до 20.04.2025 року. Однак, на момент звернення до суду відповідач свої зобов`язання не виконав, тому позивач просить стягнути з нього борг в сумі 40 000,00 гривень у судовому порядку разом із судовими витратами.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2025 року відкрито позовне провадження у справі. Розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження.
04.06.2026 року представником позивача до суду подана заява про розгляд справи за його відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. Також останній долучив до поданої заяви оригінал розписки від 19.04.2024 року.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, правом на надання відзиву не скористався.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно з розпискою від 19.04.2024 року, ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 40 000,00 гривень, які зобов`язався повернути до 20.04.2025 р.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Положеннями ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Зважаючи на вказане, у судовому засіданні доведено факт одержання Відповідачем грошових коштів від Позивача, які Відповідач зобов`язався повернути до чітко визначеної дати, тобто до 20.04.2025 року, що підтверджується розпискою від 19.04.2024 року. 
При цьому, вимог про визнання недійсною вказаної розписки, у тому числі і з підстав вчинення насильства, погроз, обману, внаслідок помилки, чи з будь-яких інших підстав Відповідача до Позивача не пред`являв.
Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 12-13 та ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим у відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
За встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 40 000,00 гривень.
Окрім того, з відповідача на користь позивача у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого при подачі позову судового збору в сумі 1 211,20 грн. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,5,10-13, 18, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 19.04.2024 року в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування судового збору 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Позивач:  ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено: 09.06.2026 року.

Суддя         А.В. Янченко