Дата документу  Справа № 331/5986/25 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/646/26	Головуючий у 1-й інстанції Кольц Д.М.	
Єдиний унікальний №331/5986/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.172-6 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року      м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі прокурора Фоміної Г.В., Шишко А.О. і її захисника Ткаченка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, колишня спеціаліст Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п.«в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування та примітки до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи (при звільненні), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.172-6 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржуване судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вимог щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, судом не дотримано.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, який завчасно подав до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні.
Клопотання захисника про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не розглянуто, мотиви відхилення викладених у ньому доводів не наведено. Відтак, порушення вимог щодо обгрнутованості судового рішення призводить до його незаконності в цілому.
Заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримали апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; захисника Ткаченка Д.С., який наполягав на закритті даної справи на підставі п.7 ст.247 КУпАП; прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно із ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_1 і її захисник дійсно не були присутні в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.
У попередні призначені на 03.11.2025, 19.11.2025, 25.11.2025, 16.12.2025, 09.01.2026, 19.01.2026, 05.02.2026, 13.02.2026, 16.02.2026, 17.02.2026, 18.02.2026, 23.02.2026 судові засідання ОСОБА_1 також не з`являлась. Остання про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, шляхом доставлення повідомлення у додаток «Viber», про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна довідка (а.п.119).
Апеляційний суд звертає увагу, що судові засідання у даній справі неодноразово відкладались, у тому числі за клопотаннями захисника, який посилався на поганий стан здоров`я, лікарняні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або її дитини.
Проте долучені до вказаних клопотань захисника медичні висновки не містили повної інформації щодо дійсної неможливості ОСОБА_1 приймати участь у судових засіданнях. У зв`язку з чим судом першої інстанції було винесено постанови про здійснення примусового приводу у судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від 17.02.2026 та 18.02.2026, що також виявилось без результативним.
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив неявку ОСОБА_1 у судові засідання та неодноразове подання її захисником клопотань про відкладення судових засідань, як процесуальну поведінку, що спрямована на ухилення від суду. Апеляційний суд розцінює таку поведінку до того ж як зловживання своїми процесуальними правами.
Враховуючи викладене, з огляду на строки розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративно відповідальності, а також зважаючи на те, що інтереси ОСОБА_1 у суді представлено фахівцем у галузі права - адвокатом, яким подано клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності, суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 .
Між тим, в подальшому ОСОБА_1 самостійно реалізовано право на апеляційне оскарження судового рішення в межах встановленого законом строку.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не була обмежена у передбачених ст.268 КУпАП правах, в тому числі і в правах бути присутньою під час апеляційного розгляду, заявляти клопотання та подавати докази. Проте жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду не надано. Клопотань про дослідження нових доказів не заявлялось. Під час апеляційного розгляду захисник наполягав на скасуванні судового рішення через закінчення передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення стягнення.
Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 не свідчить про неповне з`ясування судом фактичних обставин даної справи.
Відповідно до ст.ст.245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративного правопорушення за викладених в постанові обставин підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, а саме відомостям:
- протоколу про адміністративне правопорушення №364 від 10.10.2025 року, в якому зафіксовано обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення;
- повідомлення НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 04.09.2025 року №123552/0/06-25 Начальника відділу з питань запобігання і виявлення корупції Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) згідно якого ОСОБА_1 звільнена з посади спеціаліста Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) несвоєчасно подала декларацію при звільненні;
- декларацій, поданих ОСОБА_1 , де вказано, що декларацію по типу «при звільненні» остання подала 20.08.2025 року;
- роздруківки послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», вчинених ОСОБА_1 в період з 04.07.2025 по 21.08.2025, відповідно до якої декларація за типом «при звільненні» ОСОБА_1 у строк до 03.08.2025 року не була подана;
- копії наказу в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №5644-к від 27.09.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 01.10.2024 року;
- копії наказу в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №2149-к від 14.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 16.04.2025 року;
- копії наказу в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №2168-к від 15.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 17.04.2025 року;
- копії наказу начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №3792-к від 01.07.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 04.07.2025 року;
- копії наказу начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №4702-к від 20.08.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 22.08.2025 року;
- копії листа начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адресованого ОСОБА_1 , щодо обов`язку подання декларацій після звільнення та роз`яснення наслідків в разі недотримання вимог законодавства;
- копії особової картки державного службовця ОСОБА_1 з додатками, відповідно до якої остання 17.04.2025 року повідомлена про вимоги й обмеження щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про очищення влади», що засвідчено власноручним підписом ОСОБА_1 ;
- копії посадової інструкції спеціаліста Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), затвердженої в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19.01.2023 року, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 17.04.2025 року;
- копії присяги державного службовця, підписаної ОСОБА_1 01.10.2024 року.
Відповідно до положень статті 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
У відповідності до ч.4 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану є державним службовцем.
Положеннями п.п.9 п.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» зобов`язано державних службовців додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
А отже, ОСОБА_1 , яка звільнена з посади спеціаліста Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Згідно із ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п.«а», «в»,- «ґ» п.2 ч.1 ст.3, зобов`язані протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Проте згідно з відомостями Реєстру НАЗК ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади спеціаліста Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 04.07.2025 року, всупереч наведених вимог закону, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію (при звільненні) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, лише 20.08.2025 року.
ОСОБА_1 , будучи присутня особисто у судовому засіданні апеляційного суду не заперечувала наведені відомості, що у свою чергу узгоджується зі змістом сукупності зібраних доказів.
Крім того, із наданих на окремому аркуші письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що остання, підписавши відповідний лист під час звільнення з посади 04.07.2025 року, додатково підтвердила свою обізнаність про обов`язок виконання вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації (при звільненні) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. А під час подальшого прийому на роботу ОСОБА_1 було нагадано про обов`язок подати вказану декларацію, при цьому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначила, що вона подала вказану декларацію 20.08.2025 року. ОСОБА_1 , визнавши свою провину у несвоєчасній подачі декларації (при звільненні), посилалась на відсутність поважних причин таких своїх дій.
Ознакою передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП правопорушення є саме несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.
Тобто за наявності останніх відповідальність за даною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Натомість відомостей про поважні причини несвоєчасного подання декларації особи (при звільненні), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить та під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення не встановлено. 
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд констатує, що з урахуванням пропуску декларантом встановленого законом строку для подачі декларації, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП адміністративного правопорушення є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Враховуючи викладені обставини, а також з огляду на положення ч.7 ст.294 КУпАП, доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, для скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанову прийнято судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. 
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення на ОСОБА_1 згідно санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП є мінімально можливим та узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Всупереч протилежним доводам апеляційної скарги, під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення малозначним, навівши у оскаржуваній постанові покладені в основу такого твердження мотиви.
Апеляційний суд не вбачає й передбачених п.7 ст.247 КУпАП підстав для закриття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як того вимагав захисник у судовому засіданні апеляційного суду, враховуючи наступне.
Згідно із положеннями ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.ч.3 - 8 цієї статті КУпАП.
Суд апеляційної інстанції відзначає, що у даному випадку поставлене у провину ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є триваючим, тому строки накладення адміністративного стягнення за його вчинення розпочинають свій перебіг з дня його виявлення, тобто з 06.10.2025 року. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції 27.02.2026 року, тобто в межах передбаченого ст.38 КУпАП строку.
Апеляційним судом за результатами розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладалося, постанова в цій частині не змінювалась і не скасовувалась.
Відтак, вимоги захисника про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 27 лютого 2026 року в цій справі щодо ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар