РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/11698/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., за участю секретаря судового засідання Осташевської І.А. та представників заявника (позивача) Форет М.С., Мельника О.Ю., Стецюка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку статті 283 КАС України адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Лазорчик" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, 
В С Т А Н О В И В:
1. Стислий виклад позицій учасників справи.
30.06.2026 Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - заявник або контролюючий орган або ГУ ДПС в Рівненській області) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) із поданою в порядку статті 283 КАС України заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Лазорчик" (далі - платник податків або ТОВ-фірма «Лазорчик» або Товариство), у якій з урахуванням заяви від 02.07.2026 заявник просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Лазорчик» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826), що перебуває (розміщене, зберігається): вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; фактичне місце здійснення діяльності - вул. Небесної сотні, буд. 18-а, м. Рівне, Омеляна, Рівненський р-н, Рівненська обл.
Обґрунтовуючи вказану заяву заявник покликається на те, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 25.06.2026 № 1695-п «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальної позапланової перевірки діяльності ТОВ-фірми «Лазорчик» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826) та направлень на перевірку від 26.06.2026 №3008/ж3/17-00-07-02-15, №3009/ж3/17-00-07-02-15, №3010/ж3/17-00-07-02-15, уповноваженими посадовими особами контролюючого органу 29.06.2026 було здійснено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності Товариства з метою проведення документальної позапланової перевірки діяльності цього платника податків з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2026 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах. Заявник також зауважує, що у зв`язку з протиправним недопуском уповноважених посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки платника податків та за наявності законних підстав для її проведення, керуючись підпунктом 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України на підставі звернення до керівника начальником Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 30.06.2026 о 11 год 40 хв., яким застосовано адміністративний арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «Лазорчик». Заявник вважає, що такий захід є законним способом забезпечення виконання обов`язків платника згідно зі статтею 94 ПК України, а тому просить задовольнити заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ - фірма "Лазорчик".
Товариство скористалося своїм правом на подання відзиву на заяву Головного управління ДПС в Рівненській області та подало до суду відзив, у якому заперечує проти її задоволення та зазначає, що 29.06.2026 посадові особи контролюючого органу здійснили вихід на юридичну (фактичну) адресу позивача, а саме: м. Рівне, вул. Назарія Небожинського, 3, проте до початку проведення перевірки посадові особи заявника вручили лише копію наказу від 25.06.2026 № 1695-п «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальної позапланової перевірки діяльності ТОВ-фірми «Лазорчик» і всупереч пункту 82.1 статті 82 ПК України не пред`явили направлення на проведення такої перевірки, а службові посвідчення були пред`явлені лише після вимоги головного бухгалтера Товариства. Зауважує, що такі дії контролюючого органу позбавили Товариство можливості перевірити дані направлень на проведення перевірки із даними службових посвідчень посадових осіб та прийняти рішення про можливість їх допуску до проведення документальної позапланової перевірки діяльності Товариства, а тому недопуск Товариством 29.05.2026 посадових осіб заявника є легітимним, оскільки були відсутні законні підстави для проведення перевірки та, відповідно, застосування адміністративного арешту майна Товариства. 
Товариство також зауважує, що рішенням начальника Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 30.06.2026 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків, що перебуває (розміщене, зберігається): вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область; вул. Небесної сотні, буд. 18-а, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область; вул. Шевченка, буд. 32, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область (фактичне місце здійснення діяльності) та відповідно до п. 2 вказаного рішення встановлено вимогу заборони відчуження (здійснення будь-яких інших операцій) Товариства. Водночас Товариство стверджує, що воно не є власником нерухомого майна, яке перебуває за адресою вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область; вул. Шевченка, буд. 32, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, а тому контролюючий орган прийняв рішення щодо майна, яке не належить на праві власності платнику податків, чим грубо порушив вимоги ст. 94 ПК України. 
Окрім того, Товариство зазначає, що платник податків звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 30.06.2026, що свідчить про наявність спору про право. З огляду на вказане, просить відмовити у підтвердженні обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ-фірма «Лазорчик».
Заявник подав до суду свою відповідь на відзив відповідача, у якому в обґрунтування заперечень на відзив зазначив про те, що платник податків безпідставно посилається на факт непред`явлення направлень на проведення перевірки представнику Товариства, оскільки такий аргумент Товариства не підтверджується фактичними обставинами допуску до проведення перевірки та ґрунтується на довільному трактуванні акту про відмову від допуску до проведення перевірки, що складений ревізорами відповідно до п.81. 2 ст.81 ПК України, у якому чітко зазначено обставини виходу на перевірку з метою вручення наказу на проведення перевірки та пред`явлення направлень, які пред`явлені головному бухгалтеру ТОВ-фірма «Лазорчик». Заявник також зауважує, що недопуск бухгалтером чи іншою посадовою особою підприємства до перевірки посадових осіб контролюючих органів є підставою для складання акту про не допуск до проведення перевірки та вжиття інших заходів, що мають на меті забезпечити допуск до перевірки, а адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. З огляду на вказане, заяву підтримує та просить задовольнити її у повному обсязі.
2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.
Заява подана до суду 30.06.2026 у електронній формі із використанням електронного кабінету підсистеми ""Електронний суд" ЄСІТС, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 30.06.2026. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2026 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною заявою.
Ухвалою від 01.07.2026 суд прийняв вказану заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі №460/11698/26 та вирішив розгляд справи здійснювати за правилами статті 283 КАС України у відкритому судовому засіданні 02 липня 2026 року о 09:00 год, встановив Товариству строк для подання до суду відзиву (заперечень) на заяву до 08:00 год 02.07.2026.
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на заяву та 02.07.2026 подав до суду свій відзив на заяву у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі. 
02.07.2026 заявник звернувся до суду із заявою, у якій зазначив про допущену описку в прохальній частині заяви, а саме помилкове зазначення про підтвердження обґрунтованості «повного» адміністративного арешту замість правильного зазначення про підтвердження обґрунтованості «умовного» адміністративного арешту.
02.07.2026 заявник також подав до суду відповідь на відзив, де виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених Товариством у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. 
У визначені судом дату і час 02.07.2026 до суду прибули уповноважені представники заявника, однак Товариство явки свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, про причини неявки в судове засідання свого представника для суду не повідомило. При цьому, відповідно до встановленого статтею 268 КАС України порядку Товариство було повідомлене про подання заяви та про дату, час і місце судового розгляду справи шляхом направлення позовної заяви, ухвали суду від 01.07.2026 та повістки на електронну пошту Товариства, а також до електронного кабінету товариства в підсистемі електронний суд ЄСІТС.
Відповідно до приписів частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників заявника, розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення заяви.
Наказом Головного управління ДПС у Рівненській області від 25.06.2026 №1695-п «Про проведення відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальної позапланової перевірки діяльності ТОВ-фірми «Лазорчик» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826)» на підставі пп. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (зі змінами та доповненнями) вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826, адреса: 33005, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Назара Небожинського, будинок 3), з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2026 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, тривалістю 5 робочих днів з 29.06.2026.
Як слідує з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, копію наказу від 25.06.2026 №1695-п податковим органом направлено Товариству у електронній формі із використанням електронного кабінету платника податків - ТОВ-фірма «Лазорчик», що підтверджується квитанцією про доставку документів в Електронний кабінет від 29.06.2026.
На підставі зазначеного наказу Головним управлінням ДПС у Рівненській області видано направлення на перевірку №3008/Ж3/17-00-07-02-15 від 26.06.2026, №3009/Ж3/17-00-07-02-15 від 26.06.2026 №3010/Ж3/17-00-07-02-15 від 26.06.2026 в магазині ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826).
Відповідно до наказу від 25.06.2026 №1695-п та направлень на перевірку №3008/Ж3/17-00-07-02-15 від 26.06.2026 та №3009/Ж3/17-00-07-02-15 від 26.06.2026, №3010/Ж3/17-00-07-02-15 від 26.06.2026 посадовими особами Головного управління ДПС в Рівненській області 29.06.2026 був здійснений вихід з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826) за юридичною (фактичною) адресою: 33005, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Назара Небожинського, будинок 3.
Згідно з актом про відмову в допуску до проведення перевірки від 29.06.2026 №981/Ж6/17-00-07-02-18/21088826 при виході за адресою та пред`явленні копії наказу від 25.06.2026 №1695-п на проведення перевірки та службових посвідчень працівників ДПС України, головним бухгалтером ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» ОСОБА_1 було відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що складено вказаний акт об 15 год. 17 хв. При цьому, головним бухгалтером Артемюк Т.В. 29.06.2026 надано письмові пояснення щодо недопуску посадових осіб ГУ ДПС в Рівненській області до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК», у яких зазначено про те, що наказ №1695-п від 25.06.2026 не відповідає вимогам закону.
У зв`язку з недопуском посадових осіб ГУ ДПС в Рівненській області до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» та на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України начальник управління податкового аудиту ГУ ДПС в Рівненській області 30.06.2026 звернувся до начальника ГУ ДПС в Рівненській області із зверненням про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826).
Розглянувши вказане звернення та додані до нього матеріали начальником ГУ ДПС в Рівненській області прийнято рішення від 30.06.2026 №4582/Ж12/17-00-07-02-24 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826), що перебуває (розміщене, зберігається): вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Небесної сотні, буд. 18-а, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Шевченка, буд. 32, с. Велика Омеляна, Рівненський р-н, Рівненська обл. (фактичне місце здійснення діяльності). 
4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, мотиви та висновки суду.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абзаци 1 та 2 пункту 1.1 статті 1 ПК України).
Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 75.1.2. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Відповідно до підпункту 94.6.1 пункту 94.1 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України).
Відповідно до пунктів 94.3, 94.4, 94.5 статті 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Згідно із пунктом 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Згідно з підпунктом 94.6.1 пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
Відповідно до пункту 94.10. статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. При цьому, строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Отже, однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
З матеріалів справи слідує, що підставою для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту у вигляді умовного арешту майна платника податків ГУ ДПС в Рівненській області зазначило саме відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової перевірки.
Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.
Зі змісту рішення про застосування адміністративного арешту платника податків від 30.06.2026 №4582/Ж12/17-00-07-02-24 слідує, що таке рішення прийнято у зв`язку з тим, що при виїзді на документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2026 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, ТОВ-фірми «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826) за адресою: вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.
В ході розгляду справи суд також встановив, що 29.06.2026 уповноваженою особою (представником) Товариства - головним бухгалтером ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» Артемюк Тамарою Василівною було відмовлено від допуску посадових осіб контролюючого органу (заявника) до проведення перевірки через невідповідність, на думку вказаного представника платника податків, вимогам закону наказу №1695-п від 25.06.2026 про призначення перевірки.
Зазначене не заперечується Товариством у відзиві, а також підтверджується дослідженими в судовому засіданні актом про відмову в допуску до проведення перевірки від 29.06.2026 (а.с. 14-15) та поясненнями головного бухгалтера ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» Артемюк Т.В. (а.с. 16), податковою декларацією з податку на додану вартість із розрахунком до неї (а.с. 23-28), в яких ОСОБА_1 зазначена як головний бухгалтер платника податків (ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК»).
Водночас, заперечуючи проти задоволення заяви контролюючого органу, Товариство у своєму відзиві стверджує, що посадовими особами контролюючого органу всупереч приписам статті 81 ПК України для проведення перевірки не було пред`явлено для ознайомлення направлень на перевірку, внаслідок чого платник податків був позбавлений можливості перевірити дані направлень на проведення перевірки із даними службових посвідчень посадових осіб та прийняти рішення про можливість їх допуску до проведення документальної позапланової перевірки діяльності ТОВ-фірми «Лазорчик».
Щодо таких тверджень Товариства суд зазначає, що з письмових пояснень головного бухгалтера ТОВ-фірми «Лазорчик» ОСОБА_1 від 29.06.2026 слідує, що підставою для недопуску посадових осіб ГУ ДПС в Рівненській області до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» слугувало виключно те, що наказ №1695-п від 25.06.2026 не відповідає вимогам закону. При цьому, у вказаних письмових поясненнях жодних зауважень щодо ненадання посадовими особами контролюючого органу направлень на проведення документальної позапланової перевірки ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» не міститься, що не може свідчити про те, що саме ненадання посадовими особами заявника таких направлень для представника платника податків з метою ознайомлення з їх змістом стало підставою для недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. З огляду на вказане, суд відхиляє такі доводи Товариства як недоведені. 
У свою чергу, як суд вже зазначив вище, підставою для недопуску контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ-фірми «Лазорчик» слугувало лише те, що відповідач вважає наказ на проведення перевірки від 25.06.2026 №1695-п незаконним.
З наказу Головного управління ДПС в Рівненській області від 25.06.2026 №1695-п суд встановив, що підставою для проведення перевірки у ньому зазначено підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, яким передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 19 лютого 2021 року у справі № 821/1235/17, від 19 березня 2020 року у справі № 460/2939/18, від 19 жовтня 2022 року у справі № 260/1644/19, тлумачення норми підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.
При цьому в першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України. Вживання в тексті норм підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті 200 ПК України словосполучень «відшкодування з бюджету податку на додану вартість», «сума бюджетного відшкодування» наряду з «від`ємне значення з податку на додану вартість» свідчить про те, що встановлена підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України умова перевищення 100 тис. грн як підстава для проведення позапланової документальної перевірки стосується від`ємного значення з податку на додану вартість як окремого від суми бюджетного відшкодування показника податкового обліку. Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові 27.03.2025 у справі №640/7638/22.
З наявної у матеріалах справи податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ-фірми «Лазорчик» за травень 2026 року суд встановив, що сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду задекларована відповідачем у розмірі 958644,00 грн, що свідчить про наявність у контролюючого органу підстав для проведення перевірки ТОВ-фірми «Лазорчик» згідно з приписами підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України та, відповідно, про законність прийнятого ГУ ДПС в Рівненській області наказу від 25.06.2026 №1695-п.
Заперечуючи проти задоволення заяви контролюючого органу, Товариство у своєму відзиві також наголошує на тому, що рішенням ГУ ДПС в Рівненській області від 30.06.2026 №4582/Ж12/17-00-07-02-24 застосовано адміністративний арешт нерухомого майна, яке перебуває за адресою: вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область; вул. Шевченка, буд.32, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, яке не належить відповідачу, водночас вказане нерухоме майно належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав від 16.02.2023, індексний номер витягу 323012274, копією договору дарування від 06.03.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 372, копією витягу з Державного реєстру речових прав від 06.03.2023, індексний номер витягу 324939524.
З цього приводу суд зазначає, що рішенням ГУ ДПС в Рівненській області від 30.06.2026 №4582/Ж12/17-00-07-02-24 про застосування адміністративного арешту майна платника податків вирішено: застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826), що перебуває (розміщене, зберігається): вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Небесної сотні, буд. 18-а, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Шевченка, буд. 32, с. Велика Омеляна, Рівненський р-н, Рівненська обл. (фактичне місце здійснення діяльності). 
При цьому, суд зауважує, що такий адміністративний арешт не стосується безпосередньо нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , зокрема: виробничо-торгівельної бази за адресою: АДРЕСА_1 (згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 06.03.2023, номер витягу 324939524); виробничого будинку, складу-холодильника за адресою: АДРЕСА_2 (згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 16.02.2023, номер витягу 323012274), у свою чергу, адміністративний арешт застосовано виключно щодо майна ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК», яке знаходиться та розміщується за вищевказаними адресами та яке належить ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК». Окрім того, згідно відомостей про об`єкти оподаткування платника податків, нерухоме майно розміщене за адресами: вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Небесної сотні, буд. 18-а, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Шевченка, буд. 32, с. Велика Омеляна, Рівненський р-н, Рівненська обл. знаходиться в користуванні ТОВ-ФІРМА «ЛАЗОРЧИК», де Товариство і здійснює свою господарську діяльність з розміщенням за вказаними адресами належного йому майна. 
Отже, твердження про те, що рішенням ГУ ДПС в Рівненській області від 30.06.2026 №4582/Ж12/17-00-07-02-24 застосовано адміністративний арешт на нерухоме майно, яке не належить відповідачу, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду цієї справи.
Суд при вирішенні цієї справи також встановив і враховує, що:
- 30.06.2026 Товариством до Рівненського окружного адміністративного суду подано позовну заяву до Головного управління ДПС у Рівненській області (справа №460/11731/26), у якій Товариство просить суд визнати протиправними діяння посадових осіб відповідача у зв`язку із непред`явленням направлень на податкову перевірку, а також визнати протиправним та скасувати наказ №1695-п від 25.06.2026 начальника ГУ ДПС у Рівненській області «Про проведення відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ – ФІРМА «ЛАЗОРЧИК.
- 02.07.2026 Товариством до Рівненського окружного адміністративного суду подано позовну заяву до Головного управління ДПС у Рівненській області (справа №460/11841/26), у якій Товариство просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 30.06.2026 начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Сергія Вінніченко про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ – фірми «ЛАЗОРЧИК» (код згідно з ЄДРПОУ 21088826), що перебуває (розміщене, зберігається): вул. Назара Небожинського, буд.3, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область; вул. Небесної сотні, буд.18-а, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область; вул. Шевченка, буд.32, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область (фактичне місце здійснення діяльності).
Товариство стверджує, що звернення до суду з вказаними позовами свідчить про наявність між сторонами спору про право, що з урахуванням вимог частини 4 статті 283 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Однак, згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21 наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України. При цьому у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право». 
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 11.01.2024 у справі №520/19803/23 прийшов до таких висновків: «Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (пункт 94.10 статті 94 ПК України). Тобто, саме під час розгляду судом подання (заяви) контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, застосованого рішенням керівника податкового органу, суди в цьому судовому провадженні насамперед зобов`язані перевірити обґрунтованість цього рішення. Не погодження з цим рішенням і оскарження його в порядку п.п.94.11 ст. 94 ПК України не свідчить про наявність спору про право. Абзацом другим п.п.94.11 ст. 94 ПК України встановлено, що у всіх випадках, коли контролюючий орган вищого рівня або суд скасовує рішення про арешт майна, контролюючий орган вищого рівня проводить службове розслідування щодо мотивів прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про арешт майна та приймає рішення про притягнення винних до відповідальності відповідно до закону. Тобто, право на оскарження рішення про арешт майна встановлено ПК України, що може свідчити про наявність публічно-правового спору, а не спору про право.».
З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що звернення платника податків до суду із позовами про оскарження наказу ГУ ДПС в Рівненській області на проведення перевірки та про оскарження рішення ГУ ДПС в Рівненській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків може свідчити про наявність публічно-правового спору, а не спору про право, а тому не перешкоджає розгляду судом заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Також, відповідно до загальних положень КАС України подання адміністративного позову не зупиняє дію оскаржуваного індивідуального акта, якщо судом не вжито заходів забезпечення позову. Доказів постановлення судом ухвали про зупинення дії наказу або заборону проведення перевірки платником податків до суду не надано. Отже, на момент виходу посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірки платника податків наказ про проведення перевірки був чинним та обов`язковим до виконання.
Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано у разі відмови платника податків від проведення документальної перевірки або від допуску посадових осіб контролюючого органу за наявності законних підстав для її проведення.
У контексті цієї норми «наявність законних підстав» означає існування чинного рішення про призначення перевірки та дотримання контролюючим органом встановленої законом процедури її початку. До моменту визнання відповідного наказу протиправним та його скасування у встановленому законом порядку він породжує правові наслідки та підлягає виконанню. А сам по собі факт незгоди платника податків із рішенням контролюючого органу та його оскарження не є передбаченою законом підставою для недопуску до перевірки. Обираючи шлях такого недопуску, платник податків діє на власний процесуальний ризик, оскільки закон прямо пов`язує таку поведінку з можливістю застосування адміністративного арешту майна.
Арешт майна відповідно до статті 94 ПК України є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків. Такий захід має тимчасовий та забезпечувальний характер, не є видом юридичної відповідальності та спрямований на недопущення блокування здійснення податкового контролю. Суд також враховує, що механізм адміністративного арешту майна передбачає судовий контроль за його застосуванням, що забезпечує баланс між публічним інтересом у здійсненні податкового контролю та правами платника податків.
З огляду на встановлений факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до документальної позапланової виїзної перевірки за відсутності судового рішення про зупинення дії наказу чи заборону її проведення, суд приходить до висновку, що у податкового органу виникли передбачені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України підстави для застосування умовного адміністративного арешту майна, а тому застосування контролюючим органом умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ-фірми «Лазорчик» (код ЄДРПОУ 21088826) є обґрунтованим, а заява контролюючого органу про його підтвердження підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 241 - 246, 255, 268 - 272, 283 КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
Заяву Головного управління ДПС у Рівненській області (місцезнаходження: вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33023; код ЄДРПОУ: 44070166) до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Лазорчик" (місцезнаходження: вул. Небожинського Назара, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33005; код ЄДРПОУ 21088826) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - задовольнити.
Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Лазорчик" (місцезнаходження: вул. Небожинського Назара, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл., 33005; код ЄДРПОУ 21088826), що перебуває (розміщене, зберігається): вул. Назара Небожинського, буд. 3, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Небесної сотні, буд. 18-а, м. Рівне, Рівненський р-н, Рівненська обл.; вул. Шевченка, буд. 32, с. Велика Омеляна, Рівненський р-н, Рівненська обл. (фактичне місце здійснення діяльності), який застосований рішенням Головного управління ДПС у Рівненській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 30.06.2026 №4582/Ж12/17-00-07-02-24.
Рішення суду підлягає негайному виконанню. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. 
Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду.
Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.
Повний текст рішення складений і проголошений 02 липня 2026 року.

Суддя       Олександр МАКСИМЧУК