ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2950/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого судді Савицького Я.Ф.,
суддів: Діброва Г.І.
Ярош А.І
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО»
на рішення Господарського суду Одеської області
від 18 грудня 2025 року (повний текст складено 29.12.2025)
у справі № 916/2950/25
за позовом: Приватного Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО»
до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»
про: стягнення 294 525,22 грн,

суддя суду першої інстанції: Невінгловська Ю.М.
місце винесення рішення: м. Одеса, просп. Шевченка 29, Господарський суд Одеської області
В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 Приватне Акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» завернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про стягнення заборгованості у розмірі 88 660 666,36 грн за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, з якої 88 366 141,14 грн. – основна заборгованість, 294 525,22 грн. – 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання за Договором №0522-03041-ПД від 01.01.2024 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, зокрема не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості послуг, наданих у період травня–червня 2025 року.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2025, у зв`язку з відсутністю предмета спору, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 88 366 141,14 грн, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.12.2025 у справі №916/2950/25 (суддя Невінгловська Ю.М.) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" на користь Приватного Акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" три відсотки річних у розмірі 294 525 грн 22 коп., а також 2816 грн 47 коп. витрат зі сплати судового збору. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2025 у справі №916/2950/25 строком на один рік до 18.12.2026.
Висновок суду мотивований тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується прострочення сплати відповідачем основної заборгованості за Договором №0522-03041-ПД від 01.01.2024 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, на яку позивачем правамірно нараховані 3 % річних, у відповідності до умов Договору та норм чинного законодавства. Також судом було відстрочено рішення суду з підстав того, що достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності якнайшвидшого відновлення господарської діяльності відповідача.
Місцевим господарським судом зазначено, що відстрочення виконання рішення суду в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 18.12.2025 у справі №916/2950/25 в частині відстрочення його виконання строком на 1 рік та в цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про відстрочення виконання судового рішення. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на наступні обставини :
- відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про наявність фінансових ускладнень у його господарської діяльності;
- з наявного в матеріалах справи звіту про фінансову діяльність відповідача, вбачається, що загальні доходи відповідача у 2023 та 9 місяців 2024 – не перебивають збитків 2022. Однак належним доказом є фінансовий звіт за І півріччя 2025, який свідчить про те, що за результатом господарської діяльності відповідач має чистий прибуток від своєї діяльності;
- місцевий господарський суд залишив поза увагою доводи позивача про скрутне фінансове становище саме ПрАТ «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО».
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 12.01.2026, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.
Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Одеської області матеріалів справи №916/2950/25 до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 року у справі №916/2950/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» на рішення Господарського суду Одеської області від 18 грудня 2025 року у справі №916/2950/25. Вирішено розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
12.02.2026 від Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» на рішення Господарського суду Одеської області від 18 грудня 2025 року залишити без змін, оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 18 грудня 2025 року у справі № 916/2950/25 – залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що враховуючи економічне становище відповідача, різницю в тарифах позивача та відповідача, тривалий період її існування, встановлені та зафіксовані ККРЕКП фактичні обставини та логіку винесення Регулятором рішень, підтвердження фактів завдання збитків Товариству, знищення майна та багато інших факторів, викладених детально у відзиві – є не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки, створення умов для подальшого виконання рішення суду.
Апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Разом з цим Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Савенкова проти України» від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України» від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі “Броуган та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
З огляду на зазначене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану – постійні тривали повітряні тривоги, відключення електропостачання та інші чинники тощо; приймаючи до уваги навантаження суду, перебування членів апеляційної колегії у відпустках, відрядженнях та лікарняних, принцип незмінності складу суду, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Приватного Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, але, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено місцевим господарським судом,  01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (як оператором системи передачі, ОСП) та Акціонерним товариством «ДТЕК Одеські електромережі» (як користувачем) укладено Договір №0522-03041-ПД про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) обслуговування. Зазначений договір визначає порядок оперативно-технологічної взаємодії сторін в умовах їх паралельної роботи в об`єднаній енергетичній системі України.
Відповідно до умов договору ОСП забезпечує безперервне надання послуг з диспетчерського управління, що включає управління режимами роботи ОЕС України, балансування виробництва, передачі та споживання електричної енергії, організацію міждержавних перетоків та дотримання вимог енергетичної, техногенної й екологічної безпеки. У свою чергу користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги.
Вартість послуг визначається як сукупна сума нарахувань за відповідні розрахункові періоди протягом календарного року та обчислюється на підставі тарифу, встановленого Регулятором. Оплата здійснюється поетапно — за декадами розрахункового періоду — з подальшим остаточним розрахунком за фактично надані послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставлених рахунків та актів.
Договором також передбачено порядок визначення планових і фактичних обсягів послуг, їх коригування, строки підписання актів, процедуру врегулювання розбіжностей, а також правила документообігу, зокрема із застосуванням електронного підпису через відповідний сервіс. У разі прострочення платежів кошти зараховуються насамперед у погашення заборгованості попередніх періодів, а також можуть застосовуватися штрафні санкції.
На виконання умов договору у період травня–червня 2025 позивач надав відповідачу послуги з диспетчерського управління, що підтверджується підписаними сторонами (із застосуванням електронного підпису) актами на загальну суму 88 366 141,14 грн, а саме:
- акт №ДУА-0016330 від 31.05.2025 за травень 2025 на суму 45 228 848,28 грн (з ПДВ); 
- акт №ДУА-0017109 від 30.06.2025 за червень 2025 на суму 43 137 292,86 грн (з ПДВ). 
Станом на момент звернення до суду відповідач не здійснив оплату вартості наданих послуг, у зв`язку з чим позивач нарахував 3 % річних у розмірі 294 525,22 грн.
У процесі розгляду справи відповідач надав докази часткової оплати, зокрема копії платіжних інструкцій від 18.09.2025, 29.09.2025 та 08.10.2025, які підтверджують сплату 88 660 666,36 грн основного боргу. У зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.11.2025 провадження у справі №916/2950/25 в частині стягнення основної заборгованості було закрито.
Звертаючись з апеляційною скаргою, Приватне Акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» просить скасувати оскаржувана рішення в частині відстрочення його виконання строком на один рік та в цій частині прийняти нове рішення, яким позовні відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про відстрочення виконання рішення суду.
Проаналізувавши апеляційну скаргу в межах її доводів, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2).
За змістом положень статей 626, 627, 628 ст. 11 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1).
Відповідно до положень статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у встановлений договором або законом строк, а у разі якщо такий строк не визначений або пов`язаний із пред`явленням вимоги — боржник зобов`язаний виконати його у семиденний строк з моменту отримання відповідної вимоги, якщо інше не передбачено договором чи законом.
Згідно з приписами статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється повністю або частково на підставах, визначених договором або законом, зокрема шляхом його належного виконання.
Правова природа спірних правовідносин відповідає договору про надання послуг у розумінні статей 901– 903 ЦК України, відповідно до яких виконавець зобов`язаний надати послугу, що споживається у процесі певної діяльності, а замовник — оплатити її у розмірі, строки та порядку, визначені договором, за умови фактичного надання такої послуги.
Колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для відстрочення виконання судового рішення, виходячи з такого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання. Аналогічні положення закріплені у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частині першій статті 18 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами на всій території України.
Разом з тим, законодавець передбачив можливість відступу від принципу негайного виконання судового рішення у виключних випадках.
Так, відповідно до частин першої, третьої статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, якщо існують обставини, що істотно ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.
Частиною четвертою статті 331 ГПК України встановлено, що при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суд враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; матеріальний стан сторін; наявність надзвичайних подій, у тому числі стихійного лиха або інших обставин, що мають винятковий характер.
Отже, наведена норма надає суду дискреційні повноваження, які реалізуються з урахуванням конкретних обставин справи та на підставі оцінки поданих сторонами доказів.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач обґрунтував свою заяву про відстрочення виконання рішення обставинами, пов`язаними із збройною агресією російської федерації проти України, що супроводжується систематичними масованими ракетними обстрілами об`єктів енергетичної інфраструктури, у тому числі об`єктів Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», що призвело до їх пошкодження або руйнування та необхідності їх відновлення.
Зазначені обставини є загальновідомими (частина третя статті 75 ГПК України) та не потребують доказування, а їх вплив на діяльність підприємств паливно-енергетичного комплексу є очевидним.
Колегія суддів також враховує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 відповідача віднесено до переліку критично важливих підприємств, що забезпечують функціонування економіки та життєдіяльність населення. Основним видом діяльності відповідача є забезпечення розподілу електричної енергії, зокрема безперебійного електропостачання м. Одеси та Одеської області, що в умовах воєнного стану має стратегічне значення.
З матеріалів справи вбачається, що кошти, які отримує відповідач у процесі господарської діяльності, спрямовуються передусім на відновлення пошкоджених об`єктів енергетичної інфраструктури, проведення аварійно-відновлювальних робіт та підготовку до осінньо-зимового періоду.
Крім того, в процесі позовного провадження, відповідачем сплачено основну суму заборгованості, тоді як предметом відстрочення є лише нараховані 3 % річних, розмір яких є незначним порівняно із сумою основного боргу.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність обставин, які істотно ускладнюють негайне виконання рішення, а також про дотримання балансу інтересів сторін.
При цьому колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 21.02.2024 у справі №922/2473/23, від 14.03.2024 у справі №910/16854/23 та від 05.12.2023 у справі №910/10921/22, відповідно до яких:
- відстрочення або розстрочення виконання рішення є виключним процесуальним заходом, що застосовується з урахуванням конкретних обставин справи; 
- складний фінансовий стан боржника сам по собі не є безумовною підставою для надання відстрочення, однак у сукупності з обставинами воєнного стану та впливом бойових дій на діяльність суб`єкта господарювання може свідчити про наявність підстав, передбачених статтею 331 ГПК України; 
- суд зобов`язаний забезпечити справедливий баланс інтересів сторін та не допустити порушення права стягувача на ефективний судовий захист. 
У даній справі відстрочення виконання рішення не призводить до порушення сутності права позивача, оскільки: основна сума боргу вже сплачена; розмір нарахованих 3 % річних є незначним, порівняно із сплаченою сумою боргу; відстрочення має тимчасовий характер та відповідає обмеженням, встановленим частиною п`ятою статті 331 ГПК України. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції всебічно та повно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку доказам, правильно застосував норми процесуального права, зокрема статтю 331 ГПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.
Відтак підстав для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги з огляду на їх необґрунтованість та невідповідність встановленим обставинам справи.
Так, твердження апелянта про ненадання відповідачем належних і допустимих доказів на підтвердження фінансових ускладнень є безпідставними. Як вірно встановлено судом першої інстанції, заяву про відстрочення виконання рішення обґрунтовано не лише фінансовою звітністю, а й сукупністю об`єктивних обставин, які мають надзвичайний характер, зокрема наслідками збройної агресії, системними пошкодженнями енергетичної інфраструктури та необхідністю її невідкладного відновлення. Зазначені обставини є загальновідомими та відповідно до частини третьої статті 75 ГПК України не потребують доказування, а їх вплив на діяльність підприємств енергетичного сектору є очевидним.
Посилання апелянта на показники фінансової звітності відповідача також не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Сам по собі факт отримання прибутку за певний звітний період не свідчить про відсутність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Фінансовий результат діяльності підприємства не є тотожним наявності вільних грошових коштів, оскільки значна частина таких коштів може бути спрямована на покриття поточних витрат, ліквідацію наслідків руйнувань та забезпечення безперервної діяльності, що у даному випадку пов`язано з відновленням об`єктів критичної інфраструктури та підготовкою до осінньо-зимового періоду.
Доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції фінансового стану позивача також не знайшли свого підтвердження.
З матеріалів справи вбачається, що суд надав оцінку відповідним аргументам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушення балансу інтересів сторін. При цьому враховано, що основна сума заборгованості відповідачем вже сплачена, а предметом відстрочення є лише незначна сума нарахованих 3 % річних, відтермінування сплати якої не призводить до істотного погіршення фінансового становища позивача.
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, однак не спростовують встановлених судом обставин і не свідчать про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області 18.12.2025 у справі №916/2950/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ПрАТ «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» – без задоволення.
Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області 18.12.2025 у справі №916/2950/25 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Ярош А.І.