ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2026 р. Справа№ 911/988/26

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Спаських Н.М.
суддів: Яценко О.В. 
Горбасенка П.В. 

при секретарі судового засідання Кузьменко А.М.
за участі представників сторін згідно протоколу судового засідання від 30.06.2026
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу від 11.05.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Травень 21» на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.05.2026
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» б/н від 28.04.2026 року (вх. №3772 від 28.04.2026) про скасування заходів забезпечення позову
у справі № 911/988/26 (суддя Заєць Д.Г.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Травень 21» (м. Біла Церква, Київська обл.)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком», (м. Київ)
про звільнення земельної ділянки від дизельного генератора, усунення загрози об`єкту нерухомості, яка ним створюється, заборону вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог. Рух справи 
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАВЕНЬ 21» б/н від 06.04.2026 року (вх. №248/26 від 06.04.2026) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ» з вимогами про зобов`язання ТОВ «Фудком» відновити стан земельної ділянки (кадастровий номер: 3210300000:07:015:0015), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), 10а, як до порушення, звільнивши її від дизельного генератора FOGO FD 135 13-ST та всіх його допоміжних конструкцій (металевих підставок, кабельних ліній, гофрорукавів тощо) або будь-якого іншого автономного джерела електричної енергії; а також про заборону ТОВ «Фудком» розміщувати та/або експлуатувати на земельній ділянці (кадастровий номер: 3210300000:07:015:0015), що знаходиться за вказаною адресою, будь-які автономні джерела електричної енергії з супутніми, допоміжними конструкціями; усунення загрози нежитловій будівлі літ. «A-2», загальною площею 6100,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а, яка належить ТОВ «Травень 21», яку створює ТОВ «Фудком», шляхом повного відключення та/або демонтажу дизельного генератора FOGO FD 135 13-ST та всіх допоміжних конструкцій (металевих підставок, кабельних ліній, гофрорукавів) або будь-якого іншого автономного джерела електричної енергії; заборону ТОВ «ФУДКОМ» монтувати та/або підключати до нежитлової будівлі літ. «A-2», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а, будь-яке автономне джерело електричної енергії з супутніми, допоміжними конструкціями чи здійснювати втручання в її електромережу іншим чином.
Вказаний спір продовжує перебувати на розгляді Господарського суду Київської області. 
27.04.2026 судом першої інстанції прийнято ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову за заявою позивача у справі, ТОВ "Травень 21". 
Вжито заходи забезпечення позову у справі №911/988/26 шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ФУДКОМ» (код 40982829) та будь-яким іншим особам експлуатувати (або будь-яким іншим чином використовувати) дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST (2022 року випуску, потужність 105 кВт) або інше енергетичне обладнання, що під?єднане до електромереж нежитлової будівлі за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а.
Виконання даної ухвали про забезпечення позову в частині заборони експлуатації покладено на державного (приватного) виконавця із наданням йому права залучати фахівців відповідної спеціалізованої організації (оператора системи розподілу або сервісної енергетичної компанії) у порядку, визначеному чинним законодавством.
Суд першої інстанції погодився із доводами позивача, що експлуатація потужного енергетичного обладнання (105 кВт) із порушенням встановленого порядку створює критичне навантаження на внутрішньо-будинкові електричні мережі, створює пряму загрозу виникнення аварійних ситуацій (пожеж, коротких замикань), що може призвести до знищення або пошкодження нерухомого майна (Будівлі) належного позивачу, а також, ушкодження або загибелі людей, які в момент пожежі будуть відвідувати супермаркет «ВЕЛМАРТ», що підтверджується Висновком експерта за результатами проведення судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №0016 від 27.02.2026 року. 
За таких обставин, обраний вид забезпечення позову - заборона вчинення дій, на думку суду, є співмірним та прямо стосується предмету позову, оскільки, існує ризик виникнення аварійних ситуацій, що може призвести до знищення або пошкодження нерухомого майна належного позивачу, а також, враховуючи, що дизельний генератор забезпечує здійснення діяльності відповідача, якою є роздрібний продаж продовольчих та непродовольчих товарів супермаркетом «Велмарт» - ушкодження або загибелі людей, а, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд також дійшов висновку, що застосування вказаного заходу забезпечення позову істотно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача. Заборона вчинення дій стосовно майна, встановленого на земельній ділянці, яка належить позивачу, також не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки, можливість розпоряджатись спірним майном - дизельним генератором обмежується на певний час, отже, має тимчасовий характер та є лише збереженням існуючого становища до часу завершення розгляду даної справи по суті. 
Суд першої інстанції також врахував доводи позивача, що відповідач займає без належної правової підстави частину нежитлової будівлі за адресою: м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), будинок 10а, яка належить позивачу та самовільно встановив на земельній ділянці позивача дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST, 2022 року випуску, потужністю 105 кВ напругою 380 В, який без згоди та дозволу останнього, а також, згоди електропередавальної організації підключив до силового щита будівлі та її електромережі. Позивач неодноразово звертався до ТОВ «Фудком», з вимогами про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, яка йому належить, так і щодо відключення самовільно під`єднаного до будівлі дизельного генератора. Однак вирішення питання потребувало звернення позивача до суду. 
Дану ухвалу від 27.04.2026 про забезпечення позову, не було оскаржено в апеляційному порядку, що підтверджують обидві сторони. 
Натомість, 28.04.2026 відповідач, ТОВ "Фудком", звернувся до Господарського суду Київської області із заявою (вх. № 3772 від 28.04.2026) про скасування заходів забезпечення позову і просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2026 у даній справі повністю. 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.05.2026 вказану заяву ТОВ «Фудком» задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою від 27.04.2026.
Скасовуючи заходи забезпечення позову суд першої інстанції врахував доводи відповідача, що ТОВ «Фудком» є підприємством роздрібної торгівлі - супермаркет «ВЕЛЛМАРТ», яке здійснює діяльність у місті Біла Церква Київської області. Формат діяльності відповідача (супермаркет) передбачає безперервне забезпечення населення продуктами харчування, засобами гігієни та іншими товарами, залишків яких у магазині на суму 39 млн. грн. з ПДВ, у т.ч., товар, що швидко псується орієнтовною вартістю 7,2 млн. грн. з ПДВ.
Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 22.01.2026 № 1017 ТОВ «Фудком» віднесено до підприємств, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. 
Функціонування торговельного об`єкта ТОВ «Фудком» безпосередньо залежить від стабільного електропостачання, а використання резервних джерел енергії, зокрема, дизельних генераторів, є об`єктивною необхідністю в умовах аварійних і планових відключень електроенергії.
Як зазначено відповідачем, дизельний генератор це єдина можливість забезпечити супермаркет електроенергією, оскільки, централізоване електропостачання відключено в приміщенні магазину, що підтверджується службовою запискою директора ТОВ «Фудком» від 27.04.2026 року.
За твердженням відповідача, у разі неможливості забезпечення супермаркета електроенергією з використанням дизельних генераторів, це призведе до псування товарів, збитків у відповідача та обмеження його господарської діяльності. 
Відповідач зазначає про відсутність заборгованості за комунальними платежами, оскільки, оплата за комунальні послуги, в тому числі, електричну енергію, здійснювалась ТОВ «Фудком» на користь ТОВ «Альта Експерт», від якого відповідач отримав нерухоме майно позивача в суборенду. 
За доводами відповідача, продовження дії заходів забезпечення позову, вжитих судом на підставі ухвали від 27.04.2026 року, завдасть істотних збитків ТОВ «Фудком».
В ухвалі наведено і позицію позивача, який крім доводів про відсутність належних підстав для скасування заходів забезпечення позову, вказав також на те, що ТОВ «Фудком» не підтвердив правової підстави для перебування у спірному приміщенні та здійснення в ньому господарської діяльності, оскільки, строк дії договору суборенди №АЛ-ФК/23-БЦ від 01.06.2023 закінчився 30.04.2026, а договір оренди між ТОВ «Травень 21» та ТОВ «Альта Експерт» припинений, про що внесено запис в ДРРП. Відсутність централізованого електропостачання в магазині зумовлена тим, що ТОВ «Фудком» з серпня 2024 року не сплачує за спожиту ним електричну енергію, за водопостачання та водовідведення, через що має заборгованість перед обслуговуючою будівлю організацією - ТОВ «Сільвер Стоун» станом на березень 2026 року у розмірі 22454536,47 грн., з яких за електропостачання - 21912894,08 грн. Посилання відповідача у заяві на наявність товарів вартістю 39 млн. грн., на думку позивача, є комерційним ризиком самого відповідача. Загроза виникнення пожежі є не гіпотетичною, а реальною та технічно обґрунтованою експертом, підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні, оскільки, ситуація на об`єкті з моменту винесення ухвали від 27.04.2026 не змінилася. 

При прийнятті оскарженої ухвали суд першої інстанції послався, зокрема, на те, що задовольняючи заяву ТОВ «Травень 21» про забезпечення позову, суд, зокрема, зазначив, що позивачем доведено доцільність та співмірність заходів забезпечення, про вжиття яких він просив. Водночас, позивачем не наведено, а судом, під час прийняття рішення про забезпечення позову, не встановлено того, що такі заходи забезпечення позову створюють або можуть створити перешкоди для здійснення відповідачем господарської діяльності.
Також судом першої інстанції з наданих у судовому засіданні 01.05.2026 пояснень та доказів встановлено, що 29.04.2026 працівниками поліції опломбовано доступ до Дизельного генератора, а невідомими особами заблоковано доступ до магазину «Велмарт» бетонними блоками, внаслідок чого з 30.04.2026 діяльність магазину повністю зупинена. 
В даному випадку, суд першої інстанції вважає, що такі заходи забезпечення позову створюють перешкоди для здійснення відповідачем господарської діяльності та вжита ухвалою суду заборона може призвести до неможливості здійснення відповідачем господарської діяльності, до припинення господарської діяльності, і, як наслідок, неотримання доходів, невиплати працівникам товариства заробітної плати та порушення їх прав, а також, до несплати податків та зборів до державного бюджету України.
При цьому, суд зазначає, що відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску. Інститут забезпечення позову не може слугувати ані способом вирішення спору по суті, ані метою блокування діяльності юридичної особи та/або створення нових правових обмежень чи переваг для однієї зі сторін.
Судом також враховано, що відповідно до наказу Міністерства економіки України від 22.01.2026 № 1017 ТОВ «Фудком» віднесено до підприємств, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. 
Заходи забезпечення позову за оскарженою ухвалою від 01.05.2026 судом першої інстанції на підставі ст. 145 ГПК України скасовано повністю. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з ухвалою від 01.05.2026, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою від 11.05.2026, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити ТОВ «Фудком» у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.
Скаржник наголошує, що суд не повинен скасовувати вжиті заходи забезпечення позову, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили їх застосування. Апелянт посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 15.08.2019 у справі № 15/155-б, від 28.05.2025 у справі № 916/4912/24 та від 06.08.2025 у справі № 910/15790/23, відповідно до яких під час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд не оцінює законність та правомірність їх вжиття, а лише з`ясовує, чи відпала потреба у збереженні забезпечення позову або чи змінились певні обставини.
Також за твердженням скаржника, судом першої інстанції фактично здійснено переоцінку тих самих обставин, які вже були покладені в основу ухвали про вжиття заходів забезпечення позову від 27.04.2026, що є неприпустимим. На думку апелянта, жодної з передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення - припинення потреби у забезпеченні, зміни обставин або перешкоджання виконанню рішення забезпеченням - судом встановлено не було. Станом на момент постановлення оскаржуваної ухвали жодне з численних порушень, встановлених висновком судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи за № 0016 від 27.02.2026 (далі - Висновок експерта, на який міститься посилання в ухвалі про забезпечення позову), відповідачем не усунуто, а загроза виникнення пожежі та заподіяння майну позивача незворотної шкоди залишається реальною.
Щодо опломбування Дизельного генератора апелянт зазначає, що вказані дії працівників поліції здійснювались поза межами виконання ухвали Господарського суду Київської області від 27.04.2026 у даній справі, оскільки її примусове виконання прямо покладено на державного або приватного виконавця. Позивачем не здійснювались дії на пред`явлення до примусового виконання ухвали Господарського суду Київської області від 27.04.2026 у даній справі. Крім того, на фотографіях, поданих відповідачем, відсутні дата і час виконання, а на пломбі - відсутні відомості про підстави її накладення. Скаржник наполягає на тому, що навіть виконання ухвали суду про забезпечення позову не може бути підставою для її скасування, оскільки це нівелює саму суть інституту забезпечення позову та обов`язковості судових рішень.
Щодо блокування входу до магазину «Велмарт» бетонними блоками апелянт зазначає, що ці твердження взагалі не мають жодного стосунку до предмета розгляду заяви про скасування вжитих заходів забезпечення, оскільки ухвала від 27.04.2026 стосувалася виключно заборони експлуатації Дизельного генератора, а не обмеження доступу до будівлі. Апелянт зазначає, що відповідач не має чинного права користування спірним приміщенням, оскільки строк дії договору суборенди № АЛ-ФК/23-БЦ від 01.06.2023 закінчився 30.04.2026, тому ТОВ «Фудком» не може посилатись на порушення своїх інтересів внаслідок заборони експлуатації генератора.
В засіданні по розгляду апеляційної скарги представник позивача підтвердила факт значного прострочення з боку відповідача оплати боргу за спожиту електричну енергію (22 454 536,47 грн.) Апелянт також звертає увагу на маніпулятивний характер посилань відповідача на його статус "критично важливого підприємства", зауважуючи, що цей статус не є підставою для ігнорування норм пожежної безпеки та не звільняє від відповідальності за незаконне використання небезпечного обладнання.

Позиції учасників справи.
11.06.2026 через систему "Електронний суд" до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Фудком» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Відповідач зазначає, що забезпечуючи позов суд виходив з того, що вжиті заходи не створюють перешкод для ведення відповідачем його господарської діяльності, що забезпечується через збалансованість інтересів сторін спору та тимчасовий характер обмеження. Тому підставою для скасування заходів забезпечення обґрунтовано стали враховані судом нові обставини, які виникли після постановлення ухвали від 27.04.2026: а саме -- 29.04.2026 опломбовано доступ до Дизельного генератора, 30.04.2026 заблоковано доступ до магазину «Велмарт», з 30.04.2026 господарська діяльність магазину повністю зупинена. 
На думку відповідача, за таких обставин вжиті заходи забезпечення позову на практиці призвели до повного зупинення господарської діяльності підприємства. 
Відповідач також зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову за своїм змістом і правовими наслідками є тотожними задоволенню позовних вимог, що суперечить усталеній практиці Верховного Суду, оскільки інститут забезпечення позову має виключно тимчасовий, запобіжний характер для подальшого виконання рішення. 
Відповідач також зазначає, що заборона, встановлена ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2026 про забезпечення позову, діяла вже безпосередньо з моменту винесення ухвали, незалежно від відкриття виконавчого провадження. Тому заборона експлуатації генератора і подальші події щодо його опломбування призвели до повної зупинки діяльності відповідача. 
На переконання відповідача, для цілей застосування статті 145 ГПК України, правове значення має сам встановлений судом факт зупинення діяльності магазину за наслідками забезпечення позову. Відповідач стверджує, що питання правомірності користування приміщенням, строку дії договору суборенди та заборгованості за комунальні послуги є предметом розгляду справи по суті і не підлягають оцінці на стадії розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову. Відповідач повідомляє, що Додатковою угодою від 30.04.2026 до договору суборенди № АЛ-ФК/23-БЦ від 01.06.2023 строк суборенди продовжено до 30.05.2026 включно. Вважає, що посилання на складений для позивача в односторонньому порядку висновок експерта № 0016 від 27.02.2026 є недоречним, бо має проводиться лише при вирішенні спору по суті. 
Зі свого боку Позивач вважає заперечення ТОВ "Фудком" на апеляційну скаргу необгрунтованими. 

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Представники обох сторін підтверджують, що між ними не завершено вирішення спору за позовом ТОВ «ТРАВЕНЬ 21» до ТОВ «Фудком» про зобов`язання відповідача відновити стан земельної ділянки (кадастровий номер: 3210300000:07:015:0015), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Зенітного полку (Грибоєдова), 10а, як до порушення, зокрема, звільнивши її від дизельного генератора FOGO FD 135 13-ST та всіх його допоміжних конструкцій (металевих підставок, кабельних ліній, гофрорукавів тощо) або будь-якого іншого автономного джерела електричної енергії із забороною ТОВ «ФУДКОМ» розміщувати та/або експлуатувати на земельній ділянці (кадастровий номер: 3210300000:07:015:0015) будь-які автономні джерела електричної енергії з супутніми, допоміжними конструкціями.
Як вже вказано, при вирішенні спору ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2026 року заяву ТОВ «Травень 21» про забезпечення позову задоволено повністю. Заборонено ТОВ «Фудком» та будь-яким іншим особам експлуатувати (або будь-яким іншим чином використовувати) дизельний генератор FOGO FD 135 13-ST або інше енергетичне обладнання, що під?єднане до електромереж нежитлової будівлі за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Грибоєдова, будинок 10а. Виконання даної ухвали покладено на державного (приватного) виконавця.
За правилами ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. 
За усталеною практикою Верховного Суду, викладеною зокрема у постанові від 15.08.2019 у справі № 15/155-б та підтвердженою у постановах від 21.10.2022 у справі № 910/4777/21 і від 21.11.2022 у справі № 916/621/22, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли: 1) потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала; 2) змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову; 3) забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Суд першої інстанції, скасовуючи вжиті ним заходи забезпечення, послався, зокрема, на зміну обставин: факти опломбування поліцією Дизельного генератора (29.04.2026), блокування входу до магазину «Велмарт» бетонними блоками (30.04.2026) та повне зупинення господарської діяльності магазину з 30.04.2026, що не було враховано судом при вирішенні питання про забезпечення позову. 
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду натомість вважає, що ці обставини не мають стосунку до виконання ухвали про забезпечення позову від 27.04.2026 та не є зміною умов, з якою закон пов`язує можливість скасування заходів забезпечення позову, з огляду на таке.
Суд першої інстанції врахував, що 29.04.2026 працівники поліції опломбували доступ до Дизельного генератора відповідача; 30.04.2026 невідомі особи заблокували бетонними блоками доступ до магазину «Велмарт»; з 30.04.2026 господарська діяльність магазину повністю зупинена. 
Виконання вказаної ухвали органами поліції не передбачалося і це не є належним виконанням судового рішення про забезпечення позову у розумінні Закону України "Про виконавче провадження". 
Позивач зі свого боку заперечує пред`явлення ухвали місцевого господарського суду від 27.04.2026 до примусового виконання. 
Оскільки немає доказів здійснення опломбування генератора та блокування бетонними блоками доступ до магазину саме на виконання ухвали суду від 27.04.2026 про вжиття заходів до забезпечення позову, то ці події ніяк не можуть бути враховані судом на користь необхідності скасування заходів забезпечення позову. Колегія суддів виходить з того, що саме по собі виконання ухвали про забезпечення позову ніяк не може слугувати достатньою підставою для скасуваання заходів забезпечення позову. Виконання судового рішення є правовим наслідком набрання ним законної сили, а не новою обставиною, що змінює умови, з яких виходив суд при вжитті заходів забезпечення позову.
Ухвала місцевого господарського суду від 27.04.2026 стосувалася виключно заборони експлуатації Дизельного генератора і жодним чином не обмежувала доступ до будівлі. Блокування входу до магазину бетонними блоками невідомими особами є самостійним фактом, який ніяк не пов`язаний з предметом вжитих судом заходів забезпечення позову і тому не може бути кваліфікований як зміна обставин у розумінні статті 145 ГПК України. 
Оскільки спір між сторонами, в межах якого вирішувалися питання забезпечення позову, остаточно не вирішено, то вочевидь немає підстав вважати, що потреба у забезпеченні позову відпала. 
Виникнення наслідків у вигляді перешкоджання чи зупинення господарської діяльності ТОВ "Фудком" - це не зміна обставин, які мали місце на час прийняття ухвали про вжиття заходів забезпечення позову. В даному випадку, для правильного застосування ст. 145 ГПК України, слід оцінювати саме зміну обставин (за фактами, що покладені в основу висновку суду про необхідність вжиття заходів забезпечення), якими керувався суд при забезпеченні позову, а не самі по собі виниклі наслідки забезпечення позову для господарської діяльності відповідача. 
Згідно положень ст. 236 ГПК України рішення має бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому належну вмотивованість рішень суду необхідно розглядати як самостійну вимогу, яка не є тотожною вимогам законності й обґрунтованості, однак яка також пред`являється до якості судових рішень. 
Отже ухвала від 01.05.2026 Господарського суду Київської області про скасування заходів забезпечення позову не містить встановлених судом обставин, які за змістом ст 145 ГПК України можуть бути обґрунтованими підставами для скасування таких заходів. 
Наведені відповідачем, ТОВ "Фудком", доводи на користь скасування заходів забезпечення позову, свідчать лише про намір переоцінити обґрунтованість та підставність прийняття судом ухвали від 27.04.2026 про вжиття заходів забезпечення позову без оскарження цієї ухвали в апеляційному порядку. 
Колегія суддів приходить до висновку, що Відповідач у заяві про скасування заходів забезпечення позову не довів, що: (1) обставини, які обґрунтовували забезпечення, припинили існування; або (2) виникли нові обставини, які гарантують ефективний захист прав позивача без забезпечувальних обмежень; або (3) застосований захід став надмірним.
Саме такі обставини є належною підставою для застосування положень ст. 145 ГПК України. 
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 січня 2026 року у справі № 921/341/24(921/275/25).
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 05.12.2023 у справі № 914/466/23 (914/1504/23) прямо розмежовує «скасування заходів забезпечення» судом, який їх встановив, у зв`язку із відпаданням потреби чи зміною обставин, та «скасування ухвали про вжиття заходів забезпечення» судом вищої інстанції. Під час розгляду заяви про скасування заходів суд не має права переглядати правомірність власного рішення про їх вжиття та оцінювати ті самі обставини, що вже були предметом його розгляду.
Водночас суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на нові обставини, що при вжитті заходів забезпечення позову, позивачем не наведено, а судом не було встановлено, що вжиті заходи забезпечення позову можуть створити перешкоди для здійснення відповідачем господарської діяльності. Суд першої інстанції фактично вказав, що йому не було відомо про відсутність централізованого електропостачання в приміщенні та про статус ТОВ «Фудком» як об`єкта критичної інфраструктури. 
Однак, колегія суддів вже зауважила, що це по суті є переоцінкою тих підстав, що були предметом розгляду судом при вжитті заходів забезпечення позову за ухвалою від 27.04.2026, а не оцінкою встановлених нових обставин. На переконання колегії суддів, зміни фактичних обставин, які б об`єктивно впливали на необхідність скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не встановив: загроза для майна позивача від небезпечної експлуатації Дизельного генератора, підтверджена висновком судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи № 0016 від 27.02.2026, станом на 01.05.2026 не спростована; доказів зникнення потреби у збереженні заходів забезпечення позову при невирішеному спорі між сторонами, за матеріалами справи не доведено.
Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд дійсно зобов`язаний дотримуватись балансу інтересів сторін. Разом з тим апелянт обґрунтовано зазначає, що відповідач не може покладатися на пріоритет захисту своїх господарських інтересів, якщо така діяльність провадиться з грубим порушенням правил пожежної безпеки та електротехнічних норм у будівлі, що належить позивачу і це загрожує її безпеці. Статус «критично важливого підприємства», присвоєний ТОВ «Фудком» наказом Міністерства економіки України від 22.01.2026 № 1017, не звільняє його від обов`язку дотримуватись норм безпеки при експлуатації майна власника і промислового обладнання. 
Колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача про те, що вжиті заходи забезпечення позову є тотожними позовним вимогам, оскільки це питання є предметом оцінки правомірності ухвали від 27.04.2026 лише в порядку її апеляційного перегляду, а не належною підставою для скасування заходів забезпечення позову за правилами статті 145 ГПК України 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції, скасовуючи заходи забезпечення позову, в порушення вимог статті 145 ГПК України не встановив жодної належної підстави для їх скасування: або відпала потреба у забезпеченні позову, або відбулися зміни обставин, що спричинили заходи забезпечення, або заходи забезпечення стали перешкоджати належному виконанню судового рішення. 
Переоцінка тих самих обставин, які були предметом оцінки суду при вжитті ним заходів забезпечення позову за ухвалою від 27.04.2026, навіть під видом оцінки наслідків вжитих заходів забезпечення, суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.08.2019 у справі № 15/155-б та постанові від 05.12.2023 у справі № 914/466/23 (914/1504/23). 
За таких обставин висновки суду першої інстанції не відповідають положенням ст. 145 ГПК України, встановленим обставинам справи, тому ухвалу Господарського суду Київської області від 01.05.2026 у справі №911/988/26 слід скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Фудком» про скасування заходів забезпечення позову.
Апеляційна скарга позивача підлягає до повного задоволення. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, колегія суддів керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. З огляду на це, інші доводи та аргументи сторін, які були дослідженні та вивчені під час розгляду апеляційної скарги, не наводяться у даній постанові, оскільки не спростовують вже викладених висновків колегії суддів.

Судові витрати.
Оскільки судом апеляційної інстанції не ухвалювалося рішення по суті спору, розподіл судових витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги слід здійснити суду першої інстанції після завершення розгляду справи по суті.
Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Травень 21» від 11.05.2026 на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.05.2026 у справі №911/988/26 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 01.05.2026 у справі №911/988/26 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» б/н від 28.04.2026 року (вх. №3772 від 28.04.2026) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 27.04.2026 року у справі №911/988/26 відмовити.

3. Матеріали справи №911/988/26 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 01 липня 2026 року 

Головуючий суддя Н.М. Спаських 

Судді О.В. Яценко

П.В. Горбасенко