454/1195/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера
за ч.3 ст.154 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2026 року близько 14.17год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 неналежно утримував свою собаку, яка втекла із господарства та вкусила за ногу ОСОБА_2 .
В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Справа про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява N3236/03). 
Таким чином, зважаючи, що правопорушник сповіщений про місце і час розгляду справи, проте до суду не з`явився, не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі матеріалів.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 3 статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, та тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.
Диспозицією частини 1 статті 154 КУпАП визначено дії, за які особу може бути притягнуто до відповідальності, а саме: за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Статтею 4 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», сфера дії якого поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, встановлені основні принципи захисту тварин від жорстокого поводження, а саме поводження з тваринами ґрунтується на таких принципах, як утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.
Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №213685; заявою про подію, рапортом про подію в якому заявниця заявила що її вкусила собака за праву ногу внаслідок чого останню було доставлено у відділення Сокальської ЦРЛ, поясненнями потерпілої.
Статтею 12 Закону «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено особливості права власності та інших речових прав на тварин, зокрема передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
Таким чином, ОСОБА_1 , як власник собаки, що є джерелом підвищеної небезпеки, зобов`язаний була не допустити її самовигулу, стежити за тим, щоб собака не спричинила шкоди здоров`ю та майну інших осіб.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. 
Слід зазначити, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, є одним із найнебезпечніших правопорушень в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою, оскільки заподіює шкоду здоров`ю людей або їх майну, а наслідком правопорушення, яке є предметом розгляду, є заподіяння шкоди здоров`ю людини, а також іншої тварини.
Враховуючи наведене, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 , допустив порушення правил утримання домашніх тварин, не забезпечив утримання собаки на ізольованій території, допустив її самовільний вигул без супроводу та нагляду господаря, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини а тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність для ОСОБА_3 суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують відповідальність – не встановлено.
Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті. 
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП 
П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17 00 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять)грн. 60коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів (але не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу) надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Роз`яснюю, що у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: Л. Ю. Фарина