Справа № 541/3903/25
Номер провадження 2/541/165/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

27 квітня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,
представника позивача Липовця К.О.,
представника відповідача Сидоренка Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

встановив:

06 жовтня 2025 року представник Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, мотивуючи вимоги наступним. 13 вересня 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю, на підставі якої їй було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. 24 жовтня 2005 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та знято з обліку. За період з 13 вересня 2005 року по 24 жовтня 2005 року ОСОБА_2 призначено та виплачено 317,99 грн. 01 листопада 2022 року ОСОБА_2 знову звернулася до Миргородського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної та призначення виплати допомоги по безробіттю. 01 листопада 2022 року їй було надано статус безробітної, 10 лютого 2023 року виплату допомоги по безробіттю було припинено та відповідачку знято з обліку. За період з 13 листопада 2022 року по 10 лютого 2023 року ОСОБА_2 було призначено та виплачено 19 492,88 грн допомоги по безробіттю. За результатами верифікації було виявлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 27 лютого 1995 року та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має статус ФОП: «зареєстровано, свідоцтво про державну реєстрацію не дійсне». Відповідачка отримала допомогу по безробіттю за період з 13 вересня 2005 року по 24 жовтня 2005 року, з 13 листопада 2022 року по 10 лютого 2023 року в загальному розмірі 19 810,87 грн неправомірно. В добровільному порядку безпідставно отримані кошти ОСОБА_2 не повернула, тому позивач просив стягнути з неї 19 810,87 грн у судовому порядку.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити з підстав, зазначених у позові.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Представник відповідачки просив відмовити у задоволені позову, оскільки ОСОБА_1 припинила підриємницьку діяльність, при зверненні до центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітної та в період отримання допомоги по безробіттю підприємницькою діяльністю не займалася, прибутків від неї не отримувала.
Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
01 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітної, про призначення виплати допомоги по безробіттю. 08 листопада 2022 року розроблено індивідуальний план працевлаштування безробітного (а.с. 7, 8, 11)
Відповідно до персональної картки ОСОБА_1 № 165322110100003 від 01 листопада 2022 року, їй надано статус безробітної з 01 листопада 2022 року. 12 квітня 2023 року на підставі наказу № 230412 припинено реєстраційний облік. В 5 розділі «Інформація про попередню реєстрацію» зазначено, що з 13 вересня 2005 року по 25 жовтня 2005 року відповідачка перебувала на обліку як безробітна та отримувала допомогу (а.с. 9-10).
Згідно з розрахунком допомоги по безробіттю за період з 13 листопада 2022 року по 10 лютого 2023 року відповідачка отримала 19 492,88 грн, з 13 вересня 2005 року по 24 жовтня 2005 року - 317,99 грн (а.с. 14).
Відповідно до повідомлення відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради від 28 березня 2023 року № 82/05.4-04, актів розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним №№ 43, 44 від 12 квітня 2023 року, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявна інформація щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі статусом «зареєстровано, свідоцтво про державну реєстрацію не дійсне». Документи, які б підтверджували припинення ФОП ОСОБА_1 , відсутні (а.с. 13, 15-18).
Наказами Миргородської філії Полтавського обласного центру зайнятості від 13 квітня 2023 року №№ 24, 25 відповідачку зобов`язано повернути безпідставно отримані нею кошти, 14 квітня 2023 року на її адресу направлено відповідне повідомлення (а.с. 19-25).
В повідомленні Господарського суду Полтавської області від 20 березня 2025 року № 01-19/294/2025 зазначено, що відповідно до акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду № 2 від 06 жовтня 2011 року, справу № 7/390 за позовом Миргородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Полтавської області до ПП ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації було знищено. В зв`язку із цим відсутня можливість надати копію рішення (а.с. 76).
Головне управління ДПС у Полтавській області зазначило, що відповідно до ІКС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Миргородській ДПІ з 08 лютого 1995 року, стан платника 6 - «включений до ЄДР з відміткою, що свідоцтво не дійсне». Документи були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання (а.с. 50).
Як вбачається із довідки форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» за період з 13 листопада 2022 року по 10 лютого 2023 року, з 13 вересня 2005 року по 24 жовтня 2005 року доходів від підприємницької діяльності ОСОБА_1 не отримувала (а.с. 52-57).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. 
Відповідно до вимог п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку, згідно з яким рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.
У відповідності до абз. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13.
Крім того, сам по собі факт реєстрації відповідачки в Державному реєстрі як суб`єкта підприємницької діяльності при тому, що на час надання їй статусу безробітного жодних доходів від підприємницької діяльності (існування яких могло б вплинути на надання статусу безробітного та призначення в зв`язку з цим допомоги) відповідачка не отримувала, не може, свідчити про наявність, передбачених ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» підстав для стягнення виплаченої допомоги.
Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності відповідної роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Матеріалами справи підтверджено факт відсутності доходів у ОСОБА_1 за період: з 13 вересня 2005 року по 24 жовтня 2005 року; з 13 листопада 2022 року по 10 лютого 2023 року та встановлено, що відповідачка у вказаний період не здійснювала підприємницької діяльності.
Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.
При цьому призначення вказаної допомоги по безробіттю пов`язується саме із наявністю/відсутністю роботи (праці) в особи як можливості діяти. Необхідними умовами для визнання особи безробітною і для виплати відповідної грошової допомоги, є не формальна реєстрація особи як суб`єкта підприємницької діяльності, фізичної особи - підприємця чи приватного підприємця, а реальне зайняття підприємницькою діяльністю та отримання доходу (прибутку) від такої діяльності, який необхідний людині для забезпечення її фізичного існування. Вищевказане узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18) від 06 лютого 2019 року.
Позивачем не доведено у діях відповідачки умислу на зловживання своїми обов`язками чи свідомого надання неправдивих відомостей при поданні у 2005, 2022 роках до центру зайнятості заяв про надання статусу безробітної. Інформація про реєстрацію відповідачки як фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності не належить до конфіденційної, а тому позивач не був позбавлений права перевірити її під час прийняття рішення про надання відповідачці статусу безробітної і призначення допомоги по безробіттю. 
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. 
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, витрати понесені позивачем при розгляді справи, не підлягають стягненню на його користь.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштіввідмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повний текст рішення складено 04 травня 2026 року.

Учасники справи:
позивач - Полтавський обласний центр зайнятості, ЄДРПОУ 03491234, адреса: вул. Сінна, буд. 45, м. Полтава, Полтавська область, 36039;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	О. М. Вірченко