Справа № 277/211/26
Номер рядка звіту 69 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"15" травня 2026 р.       селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді    Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з   Лук`янчук Т.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Свої вимоги мотивує тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільну дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно судового наказу від 06.03.2023 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.
Позивач вважає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилися мінімальні життєві стандарти і значно підвищилася вартість життя, а тому та сума аліментів, яка стягується з відповідача на її користь на утримання сина, не може забезпечити його належний рівень матеріального утримання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 16.10.2025 року Ємільчинським відділом ДРАЦС у Звгельському районі Житомирської області Хмельницького МУ МЮ України. (а.с. 6).
Згідно ксерокопії судового наказу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 06.03.2023 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 5).
Як вбачається із ксерокопії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане відділом ДРАЦС у м. Житомирі ЦМУ МЮ (м. Київ) ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». (а.с.12) 
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21).
При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, тобто необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.
Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.cт.180-182, 184 СК України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Після набрання рішенням суду законної сили судовий наказ №277/266/23 – вважати таким, що не підлягає подальшому виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	В.  В.  Заполовський