Справа № 697/697/26 
Провадження № 2/697/659/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Деревенського І.І. 
за участю секретаря судового засідання Задорожнього К.О. ,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката – Назаренко А.М.,
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Костенко Н.Г., 
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Назаренко Анна Михайлівна до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Канівської міської ради Черкаської області, Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про позбавлення батьківських прав,- 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якої діє адвокат Назаренко Анна Михайлівна (далі – адвокат Назаренко А.М., представник позивача) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 , відповідач), треті особи: Служба у справах дітей Канівської міської ради Черкаської області, Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. 
Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2024 у справі №697/1359/24 шлюб між ОСОБА_3 та відповідачкою, який був зареєстрований 11.11.2021 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 218 – розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу відновлено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». 
Після розірвання шлюбу відповідачка залишила дитину проживати з батьком та поїхала влаштовувати своє особисте життя. 
Представник позивача зазначає, що з того часу відповідач дитиною не цікавилася, участі в її житті не приймала, не допомагала матеріально.
11.02.2025 рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі №697/101/25, яке набрало законної сили 17.03.2025, визначено місце проживання дитини – дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за його місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, 17.12.2025 з відповідачки на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2025 і до повноліття дитини, що підтверджується рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/2653/25.
Батько дитини ОСОБА_4 – ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_3 виховання дитини взяла на себе його мами, бабуся ОСОБА_4 – ОСОБА_1 .
Представник позивача вказує на те, що відповідачка після смерті ОСОБА_3 жодної заінтересованості в долі дитини не виявляє, до дитини не з`являється, не цікавиться її життям. Після виклику відповідачки до служби у справах дітей, остання відмовилась від дитини та написала заяву в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Позивач повністю взяла на себе опіку над дитиною, займається її вихованням та утриманням. Вона відвідує з дитиною лікарів, ходить на батьківські збори в дитячий садочок, одягає, забезпечує належні умови проживання та харчування. Відповідачка повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не забезпечує її матеріально та не піклується про неї належним чином. Крім того, вона взагалі не виходить на зв`язок, не спілкується з дитиною. З 2024 року відповідачка самоусунулася від виховання своєї дитини, жодного разу її не бачила та не спілкувалася з нею.
Позивачка зазначає, що відповідачка ніяким чином не піклується про свою малолітню дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до школи, розвитком навичок та здібностей дитини, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти – створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача. Дитина знаходяться на повному її утриманні; відповідачка не хвилюється чи здорова дитина, чи має вона все необхідне для гармонійного розвитку, чи ходить до дитячого садочка, чи відвідує гуртки, чим захоплюється, про що мріє тощо. Дитина проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач, достеменно знаючи про місце проживання дитини, не шукала способів поспілкуватися та навідатися до дитини, поцікавитися її життям. При цьому, позивач не чинила відповідачці жодних перешкод у спілкуванні з дитиною.
Сторона позивача вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, оскільки позивачка не може офіційно представляти інтереси дитини в дитячому садочку, лікарні, укласти договір з сімейним лікарем. Не маючи офіційного опікунства, позивач позбавлена можливості представляти інтереси дитини, особливо в умовах того, що в Україні введено воєнний стан.
Оскільки відповідачка повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини ОСОБА_4 , не займається її вихованням, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини, не допомагає матеріально та навіть не спілкується з дитиною, що свідчить про ухилення та небажання відповідача виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню, розвитку та утриманню дитини, сторона позивача вважає, ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Рух справи та позиція учасників
Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.03.2026 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано у Органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
05.05.2026 на виконання ухвали суду від 30.03.2026 від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради надійшла витребувана інформація.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Назаренко А.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка зазначила, що відповідачка з 2024 року життям дитини взагалі не цікавилася, жодного разу не провідувала дитину. Також наголосила на тому, що після смерті її сина та батька дитини, відповідачка на засіданні комісії служби у справах дітей висловила свою відмову від дитини та написала заяву в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 .
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала, щодо задоволення позовної заяви про позбавлення її батьківських прав, зазначила, що вона створила іншу сім`ю та не бажає підтримувати спілкування з дитиною.
Представник третьої особи – Костенко Н.Г. у судовому засіданні підтримала позов, також пояснила те, що відповідачка на засіданні комісії служби у справах дітей висловила відмову від дитини та написала відповідну заяву. Також зазначила, що дитина зараз знаходиться у позивачки та перебуває на її повному утриманні та виховані, тому позбавлення батьківських прав відповідачки в даний час слугуватиме як найкращим забезпеченням прав дитини.
Представник третьої особи - Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – Матвійчук С.І. у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду лист відповідно до якого просить справу розглядати без участі представника відділу. Щодо вирішення питання про позбавлення батьківськитх прав відповідачки покладаються на розсуд суду (а.с.51).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , у судовому засіданні пояснила, що вона знайома із сімє`ю ОСОБА_7 , відповідачку знає з 2022 року, покійний батько дитини та відповідачка жили у позивачки. Вказала суду, що позивачка неналежно відносилася до своїх батьківських обов`язків, дитина була постійно в брудному одязі, на зауваження щодо вигляду дитини відповідачка не реагувала.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , зазначила, що вона являється кумою покійного ОСОБА_3 та відповідачки. Зазначила, що відповідачка не приймає участі у вихованні дитини. Зазначила, що дитина здебільшого була недоглянутою. З 2024 року відповідачка не приймає участі у вихованні дитини. На похованні ОСОБА_3 не була. Підтвердила той факт, що позивачка взяла на себе обов`язки з догляду та виховання дитини.
Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини
Вислухавши сторону позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.11.2021 (а. с. 12).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/004385896 від 03.04.2025 – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.02.2026, вбачається, що батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).
Факт родинних відносин позивачки з дитиною та ОСОБА_3  підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , в якому батьками останнього зазначені: батько - ОСОБА_10 та мати - ОСОБА_1 (а.с.13).
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2024 у справі №697/1359/24 шлюб між ОСОБА_3 та відповідачкою – розірвано. Відповідачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». Рішення набрало законної сили 01.10.2024 (а.с.16-17).
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.02.2025 у справі №697/101/25, - визначеного місце проживання дитини – дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за його місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даного рішення відповідачка позов визнала та зазначила, що не має можливості самостійно виховувати та здійснювати догляд за дитиною. Рішення набрало законної сили 17.03.2025 (а.с.18-23).
Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2025 у справі №697/2653/25, з відповідачки стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.10.2025 і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 19.01.2026 (а.с.24-32).
З копії заяви ОСОБА_2 від 24.03.2026 адресованої начальнику Служби у справах дітей Канівської міської ради – Костенко Н.Г., вбачається, що відповідачка не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки з дочкою не проживає близько двох років, матеріально не допомагає, аліменти на дитину не сплачує, станом здоров`я та розвитком доньки не цікавиться та не займається, в садок який ходить дитина не відвідує (а.с.33).
З копії акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 05.12.2024 посадовими особами Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради, на підставі заяви ОСОБА_3 , вбачається, що вищевказаними особами було обстежено умови проживання квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого дитина має окреме дитяче ліжко, багато іграшок, місце для розваг та ігор. За даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (батько дитини), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає без реєстрації), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (бабуся дитини), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дідусь дитини). Стосунки, традиції сім`ї: батьки дитини розлучені та між ними виник спір про визначення місця проживання дитини. ОСОБА_11 переважний час проживає з батьком. Між усіма членами родини панують родинні теплі стосунки. Дитина оточена турботою зі сторони батька та бабусі з дідусем. Для дитини створені умови для проживання та розвитку (а.с.36).
Із довідки та характеристики на відповідачку виданих старостою Мартинівського старостинського округу виконавчого комітету Степанецької сільської ради ОТГ Черкаської області Світланою Чупилкою від 16.02.2026 за вих. №2, та вих. №14 вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з листопада 2025 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . У селі Мартинівка проживає разом із дітьми: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та співмешканцем ОСОБА_15 та його дітьми: ОСОБА_16 , 2012 року народження; ОСОБА_17 , 2013 року народження; ОСОБА_18 , 2014 року народження. Дитина ОСОБА_12 — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Мартенівського старостинського округу не проживає і ніколи не проживала. За період проживання компрометуючих матеріалів щодо ОСОБА_12 до старостинського округу не надходило (а.с.37, 40).
Довідкою складеною директором Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Ілоною Костенко від 17.02.2026 за вих. №13, виданою позивачці, підтверджується, те що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує Канівський комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» з 09.09.2024. Наказ по ЗДО від 30.08.2024 №74 «Про зарахування до складу здобувачів дошкільної освіти дітей» (а.с.41).
Відповідно до характеристики складеної вихователем Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» Наталією Мазур від 17.02.2026 за вих. №14, вбачається, що ОСОБА_4 відвідує ЗДО №8 «Дзвіночок» (молодша група «Сонечко») з 09.09.2024 року. Дитина перебуває на інклюзивному навчанні. Освітній процес організовано відповідно до індивідуальної програми розвитку відповідно до команди психолого-педагогічного супроводу, зокрема, педагогічними працівниками та іншими працівниками ЗДО. За період відвідування закладу дошкільної освіти, вихованням, супроводом та забезпеченням потреб дитини займався батько ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_1 . Батько систематично приводив та забирав дитину із закладу, підтримував постійний зв`язок з педагогами, цікавився станом здоров`я, успіхами та особливостями розвитку дитини, брав участь у батьківських зборах та виконував рекомендації фахівців. Мати, ОСОБА_9 , протягом відвідування дитиною садочка до закладу дошкільної освіти №8 «Дзвіночок» не зверталася, участі у вихованні дитини через заклад освіти не брала, із педагогічними працівниками не контактувала, станом розвитку та освітніми досягненнями дитини не цікавилася. Дитина охайна, забезпечена необхідним одягом, канцелярським приладдям та матеріалами для освітньої діяльності. Потреби дитини щодо перебування її в садочку задовольнялися батьком та бабусею ОСОБА_19 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько дитини помер. Станом на теперішній час фактичне піклуванням, вихованням та забезпеченням потреб дитини, що стосується садочка, здійснює бабуся ОСОБА_1 , яка підтримує належний контакт із закладом освіти та виконує рекомендації педагогічних працівників (а.с.39).
Відповідно до характеристики виданої директором КП «Житлово-експлуатаційна контора» виконавчого комітету Канівської міської ради Шацьким А.І. за вих. №98 від 19.02.2026, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що ОСОБА_1 працює двірником в КП «ЖЕК» з 06.01.2023 року. За період роботи на дільниці проявила себе з позитивного боку, покладені обов`язки виконувала якісно і своєчасно. Порушень трудової дисципліни не допускала, з колегами по роботі поводить себе ввічливо і чемно. Приймала активну участь у вихованні своєї внучки (а.с.42).
Із висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 04.05.2026 за вих. № 01-01-23/791, вбачається, що відповідачка та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. В ході розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитиі виконавчого комітету Канівської міської ради та вивчення документів було з`ясовано, г шлюб між батьками дитини було розірвано 30.08.2024 відповідно до рішення Канівсько міськрайонного суду Черкаської області. Після розірвання шлюбу, коли дитині було лише три роки, мати ОСОБА_2 залишила доньку проживати разом із батьком та поїхала влаштовувати своє особисте життя. І з того часу дитиною не цікавилась, участі у її житті не приймала, не цікавила розвитком і станом здоров`я дитини, не допомагала матеріально, тобто самоусунулась в виховання та утримання доньки. 11.02.2025 рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаськ області визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його місцем реєстрації та проживання, а саме: за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою разом із ними проживають і батьки ОСОБА_3 - ОСОБА_10 та ОСОБА_20 , які допомагають у вихованні та утриманні дитини. ОСОБА_21 відвідує Канівський комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №8 «Дзвіночок» з вересня 2024 року, дитина перебуває на інклюзивному навчанні. З інформації адміністрації дошкільного закладу стало відомо що за період відвідування закладу вихованням, супроводом та забезпеченням потреб дитини займався батько ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_1 . Батько систематично приводив і забирав дитину із закладу, підтримував постійний зв`язок з педагогами, цікавився станом здоров`я, успіхами та особливостям розвитку дитини, брав участь у батьківських зборах та виконував рекомендації фахівців. Мати ОСОБА_9 протягом відвідування дитиною садочку до заклад дошкільної освіти не зверталась, участі у вихованні через заклад освіти не брала, із педагогічним колективом не контактувала, станом розвитку та освітніми потребами дитини не цікавилась, потреби дитини щодо перебування її у садочку задовольнялися батьком та бабусею. Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті батька на даний час фактичне піклування, виховання та забезпечення потреб дитини, що стосуються садочка, здійснює бабуся ОСОБА_1 , яка підтримує належний контакт із закладом освіти та виконує рекомендації педагогічних працівників. Вихованням ОСОБА_4 займається бабуся ОСОБА_1 , яка приділяє увагу її розвитку, утриманню, забезпечує необхідне харчування та медичний догляд, а не мати. 24.03.2026 ОСОБА_2 з`явилась до служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради та написала заяву, в якій не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , пояснюючи це тим, що вона близько двох років не проживає та не бачиться з дитиною, не цікавиться її життям та станом здоров`я, матеріально її не утримує. Повідомила, що проживає окремо від ОСОБА_11 та має нову сім`ю.
Даним висновком встановлено, що мати ОСОБА_2 вихованням та утриманням дитини не займається, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не спілкується з нею, не цікавиться її дитячим життям. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 відносно її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і як таке, що відповідає інтересам дитини (а.с.60-61).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України - позбавлення батьківських прав. 
Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» Органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.
Органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо: встановлення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування; надання опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; забезпечення пріоритетних форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; притягнення до відповідальності осіб, які порушують права дитини; надання письмової згоди або заперечення на відчуження нерухомого майна (у тому числі житла) та іншого майна, власником якого є дитина; подання заяв, клопотань, позовів про захист прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Органи опіки та піклування мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров`ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей.
Присутність представника органів опіки та піклування на судових засіданнях є обов`язковою в разі, якщо розглядається справа стосовно дитини або з питань, що зачіпають права дитини.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини.
Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
У Постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18, зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, протягом двох років не приймає участі у житті та вихованні дитини: а саме: не цікавиться її розвитком, потребами, фінансово не забезпечує, не спілкується із дитиною, станом її здоров`я не цікавиться. Крім того, сама виявила бажання відмовитися від дитини, і це, відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, відповідач не спростувала докази які були надані стороною позивача.
З огляду на вищевказане та враховуючи якнайкращі інтереси малолітньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами
Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судового збору з відповідача, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишає за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Назаренко Анна Михайлівна до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Канівської міської ради Черкаської області, Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про позбавлення батьківських прав, – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП – НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_5 , батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду виготовлено 01.07.2026.
Учасники процесу: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП – НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП – НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 
Третя особа 1: Служба у справах дітей Канівської міської ради Черкаської області, місцезнаходження: вул. Захисників України, 3, м. Канів, Черкаський район, Черкаська область, ЄДРПОУ – 25874036;
Третя особа 2: Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського району Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Захисників України, 1, м. Канів, Черкаський район, Черкаська область, ЄДРПОУ – 41882435. 

Головуючий І . І . Деревенський