ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/764/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу
за позовом Відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради, м. Переяслав, Київська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІРЕЛ ІНДАСТРІС», м. Вишневе, Київська область
про стягнення 100624,10 грн.

без виклику представників учасників справи 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду Київської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява Відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради №19/0/75-26 від 18.03.2026 (вх. №9405 від 18.03.2026) (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІРЕЛ ІНДАСТРІС» (далі – відповідач) про стягнення 100624,10 грн. компенсації за завдані збитки при виконанні робіт у зв`язку із завищенням вартості робіт за Договорами підряду від 03.08.2023 №24 та від 20.11.2023 №24/4.
Ухвалою суду від 31.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/764/26 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).
До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 13.04.2026 року (вх. №6261 від 14.04.2026), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Позивач правом на подачу відповіді не скористався. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 
Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Частиною 2 ст. 252 ГПК України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Між Відділом капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради (за договором – замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тірел Індастріс» (за договором – підрядник) укладено Договір підряду від 03.08.2023 №24, згідно умов п. 1 якого, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик та власними силами, відповідно до проектно-кошторисної документації та умов Договору забезпечити виконання робіт з "Капітального ремонту найпростішого укриття Переяславського ліцею імені Володимира Мономаха Переяславської міської ради Київська область, Бориспільський район, місто Переяслав, вулиця Волонтерська, 2" (додаткові роботи №2) (Код ДК 021:2015 - 45450000-6 – Інші завершальні будівельні роботи). Класифікація об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507:1263.3 «Будівлі шкіл та інших середніх навчальних закладів» (далі – Договір №24).
Згідно п. 1.5 Договору №24, строки виконання робіт: до 06 жовтня 2023 року.
Відповідно до п. 2 Договору №24, вартість робіт визначається за договірною ціною та становить: 9258738,13 грн. в т.ч. ПДВ 1543123,05 грн. Загальна вартість робіт, яка вказана в пункті 2 визначається на підставі кошторисів, складених у відповідності до НКУ «Настанова з визначення вартості будівництва», діючих ДСТУ, ДБН та діючими нормативно-правовими актами.
Замовник проводить розрахунок за виконані Роботи на підставі статті 49 Бюджетного Кодексу України по мірі надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника, на підставі виконаних обсягів робіт, згідно з Актом приймання виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми № КБ-3) (які є невід`ємною частиною Договору) в межах вартості, визначеної кошторисом. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані Роботи здійснюється протягом 10 банківських днів з дня отримання Замовником бюджетного фінансування на свій рахунок. Підрядник надає Замовнику акт приймання виконаних підрядних робіт (форми №КБ-2в), підписаний спеціалістом з технічного нагляду та погоджений балансоутримувачем об`єкту, який розглядається протягом п`яти робочих днів (п.п. 4.1, 4.2 Договору №24).
Згідно п. 10 Договору №24, приймання-передача закінчених робіт буде здійснюватися відповідно до нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію. Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, повинні бути усунуті Підрядником протягом строків, визначених комісією, що приймає об`єкт. Замовник перевіряє подані Підрядником документи в частині фактично виконаних робіт та обсягів і підписує їх або обґрунтовує причини відмови в їх підписанні протягом п`яти робочих днів з дня одержання.
У п. 15 Договору №24 сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Додатковою угодою №1 від 02.10.2023 до Договору №24 п. 1.5 викладено у наступній редакції: «п. 1.5. Строки виконання робіт до 31.10.2023.».
Додатковою угодою №3 від 30.10.2023 до Договору №24 сторони дійшли згоди зменшити загальну вартість робіт (Договірну ціну) по Договору №24 з 9258738,31 грн. з ПДВ до 9011875,62 грн. з ПДВ.
Між Відділом капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради (за договором – замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тірел Індастріс» (за договором – підрядник) укладено Договір підряду від 20.11.2023 №24/4, згідно умов п. 1 якого, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик та власними силами, відповідно до проектно-кошторисної документації та умов Договору забезпечити виконання робіт з "Капітального ремонту найпростішого укриття Переяславського ліцею імені Володимира Мономаха Переяславської міської ради Київська область, Бориспільський район, місто Переяслав, вулиця Волонтерська, 2" (додаткові роботи №2). (Код ДК 021:2015 - 45450000-6 – Інші завершальні будівельні роботи). Класифікація об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507: 1263.3 «Будівлі шкіл та інших середніх навчальних закладів» (далі – Договір №24/4).
Згідно п. 1.5 Договору №24/4, строки виконання робіт: до 25 грудня 2023 року.
Відповідно до п. 2 Договору №24/4, вартість робіт визначається за договірною ціною та становить: 642774,28 грн. в т.ч. ПДВ 107129,05 грн. Загальна вартість робіт, яка вказана в пункті 2 визначається на підставі кошторисів, складених у відповідності до НКУ «Настанова з визначення вартості будівництва», діючих ДСТУ, ДБН та діючими нормативно-правовими актами.
Замовник проводить розрахунок за виконані Роботи на підставі статті 49 Бюджетного Кодексу України по мірі надходження бюджетних коштів на рахунок Замовника, на підставі виконаних обсягів робіт, згідно з Актом приймання виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми № КБ-3) (які є невід`ємною частиною Договору) в межах вартості, визначеної кошторисом. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані Роботи здійснюється протягом 10 банківських днів з дня отримання Замовником бюджетного фінансування на свій рахунок. Підрядник надає Замовнику акт приймання виконаних підрядних робіт (форми №КБ-2в), підписаний спеціалістом з технічного нагляду та погоджений балансоутримувачем об`єкту, який розглядається протягом п`яти робочих днів (п.п. 4.1, 4.2 Договору №24/4).
Згідно п. 10 Договору №24/4, приймання-передача закінчених робіт буде здійснюватися відповідно до нормативних актів, які регламентують прийняття закінчених об`єктів в експлуатацію. Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, повинні бути усунуті Підрядником протягом строків, визначених комісією, що приймає об`єкт. Замовник перевіряє подані Підрядником документи в частині фактично виконаних робіт та обсягів і підписує їх або обґрунтовує причини відмови в їх підписанні протягом п`яти робочих днів з дня одержання.
У п. 15 Договору №24 сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав роботи за Договорами №24 та №24/4, а позивач їх прийняв без зауважень, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг (виконаних будівельних робіт) за період 2023 року по грудень 2024 року. Позивачем оплачено виконані відповідачем роботи у повному обсязі, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень. 
Як вказує позивач, Північним Офісом Держаудитслужби проведено ревізію окремих питань господарської діяльності Відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради за період з 01.01.2022 року по 31.12.2024 року, в ході якої встановлено ряд порушень, що відображені в Акті ревізії б/н від 26.05.2025, зокрема, щодо завищення вартості виконаних робіт підрядником за Договором №24 та №24/4.
Позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу від 24.06.2025 року №35/0/75-25, в якому повідомив ТОВ «Тірел Індастріс», що Північним офісом Держаудитслужби проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Відділу за період з 01.01.2022 року по 31.12.2024 року. На виконання Звіту Північного офісу Держаудитслужби та з метою усунення виявлених порушень відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради просив товариство з обмеженою відповідальністю «Тірел Індастріс» відшкодувати на користь Відділу втрати на суму 100624,10 грн., які виникли при виконанні робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт найпростішого укриття Переяславського ліцею імені Володимира Мономаха Переяславської міської ради Київська область, Бориспільський район, місто Переяслав, вулиця Волонтерська,2».
Також, позивачем повторно на електронну адресу відповідача надіслано вимогу від 24.06.2025 року №35/0/75-25 про сплату збитків в розмірі 100624,10 грн. Однак, зазначену вимогу залишено відповідачем без відповіді та реагування. 
Звертаючись до суду, позивач вказує, що роботи за Договорами повинні відповідати встановленим Договорами та чинним законодавством України вимогам, а їх невідповідність таким вимогам встановлена за результатами проведеної Північним Офісом Держаудитслужби ревізії. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача 100624,10 грн. збитків, завданих завищенням вартості робіт за Договорами. 
Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що він належним чином виконав роботи за Договорами на погоджену сторонами суму, такі роботи були прийняті позивачем без будь-яких зауважень чи заперечень щодо їх якості, обсягу та вартості, і у даному випадку відсутнє завищення вартості робіт та, відповідно, завдання позивачу збитків таким завищенням.
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладені між сторонами Договори №24 та №24/4 за своєю правовою природою є договорами підряду.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ст. 843 ЦК України, в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін (ч. ч. 1-3 ст. 844 ЦК України).
Згідно ч. 4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Приписами ст. 889 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: 1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; 2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника; 3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором; 4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника; 6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред`явленим до замовника іншою особою у зв`язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.
Статтею 890 ЦК України встановлено, що підрядник зобов`язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.
Відповідно до ст. 891 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
В силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що відповідач виконав, а позивач прийняв без зауважень роботи за Договорами №24 та №24/4 згідно актів виконаних робіт №1 за серпень 2023 на суму 3468621,24 грн., №2 за вересень 2023 на суму 1246706,59 грн., №3 за вересень 2023 на суму 398795,17 грн., акт №4 за вересень 2023 на суму 1661249,26 грн., №5 за жовтень 2023 на суму 1248001,80 грн., №6 за жовтень 2023 на суму 89961,79 грн., №7 за жовтень 2023 на суму 898539,77 грн. на загальну суму 9011875,62 грн., яка позивачем сплачена в повному обсязі.
Згідно п. 2 Договорів №24 та №24/4, загальна вартість робіт, яка вказана в пункті 2 визначається на підставі кошторисів, складених у відповідності до НКУ «Настанова з визначення вартості будівництва», діючих ДСТУ, ДБН та діючими нормативно-правовими актами. 
Впродовж терміну дії договору ціна на виконання робіт залишається незмінною за винятком випадків, якщо: 2.2.1. вартість робіт після отримання висновку експертної організації в установленому порядку згідно з чинним законодавством України буде менше договірної ціни, що вказана в пункті 2 цього договору; 2.2.2. замовник отримує зменшене фінансування бюджетних коштів, що тим самим впливає на коригування; 2.2.3. замовник визначеної у договорі суми коштів та обсягів робіт; змінює в процесі робіт проектні рішення, що викликає зміну обсягів робіт та вартісних показників; 2.2.4. виникли обставини непереборної сили.
Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.4 Договору №24 та №24/4).
Доказів внесення змін до Договорів в цих частинах сторонами до матеріалів справи не надано.
Додатковою угодою №3 від 30.10.2023 до Договору №24 сторони дійшли згоди зменшити загальну вартість робіт (Договірну ціну) по Договору №24 з 9258738,31 грн. з ПДВ до 9011875,62 грн. з ПДВ.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до наведених вище положень чинного законодавства, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди, необхідною є наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірні дії або бездіяльність особи; завдання шкоди та її розмір; безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою; вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
В той же час, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Дослідивши надані позивачем матеріали, зокрема, Акт ревізії Північного Офісу Держаудитслужби б/н від 26.05.2025, судом встановлено відсутність доказів порушення відповідачем умов Договорів №24 та №24/4 та завдання позивачу збитків у вигляді завищення вартості робіт за Договорами.
При цьому, суд звертає увагу на те, що вказаний акт ревізії - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки. Акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.
Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, у тому числі змінювати, припиняти частково або повністю зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними первинними документами (актами виконаних робіт).
Акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором, забороняється втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.
При виборі і застосуванні норм права до спірних відносин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №910/10637/17, від 13.02.2018 у справі №910/12793/17, від 21.05.2018 у справі №922/2310/17, від 22.10.2019 у справі №922/59/19, від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17.
Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 3 ЦК України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Тобто, укладання сторонами у справі договорів, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.
Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором. Кошти, які позивач просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату за надані послуги за Договорами №24 та 24/4, а тому, такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися збитками. 
Водночас, позивач не був позбавлений права провести експертизу та у інший не заборонений законом спосіб доводити обґрунтованість заявлених вимог, однак, позовні вимоги обґрунтовані виключно документами, наданими Держаудитслужбою.
З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що результати перевірки Державної аудиторської служби України можуть бути підставою для вжиття цим органом державного фінансового контролю в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов`язання юридичної особи приватного права відповідача щодо сплати коштів до бюджету, оскільки, акт ревізії Державної аудиторської служби України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав, викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору, і не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь - яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.
Враховуючи наведене, встановлені Державною аудиторською службою України обставини завищення вартості робіт підлягають доказуванню позивачем і оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.
А тому, сам лише Акт ревізії не може бути підставою для стягнення з відповідача визначених у вказаному Акті сум, не звільняє позивача від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами та не позбавляє відповідача права спростовувати викладені в Акті ревізії висновки шляхом подання відповідних доказів, про що вказано у відзиві, а отже, відповідний Акт не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України в підтвердження встановлення контролюючим органом факту незаконного одержання відповідачем коштів за бюджетною програмою, і відповідно не є доказом виникнення у відповідача грошового зобов`язання щодо повернення спірної суми коштів.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №910/17984/16 та підтриманому у постанові від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що Акт ревізії б/н від 26.05.2025 року не є доказом наявності противної поведінки відповідача, як обов`язкової складової відшкодування збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами Договорів №24 та №24/4 та, відповідно, не можуть їх змінювати.
Позивачем не надано доказів на підтвердження саме неправомірної поведінки відповідача при виконанні Договорів №24 та №24/4, не доведено також і фактичних обставин заподіяння збитків на заявлену до відшкодування суму. Відповідно, і відсутній причинно-наслідковий зв`язок між збитками та поведінкою відповідача.
За таких обставин, судом встановлено недоведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності протиправної поведінки (щодо завищення вартості наданих послуг), причинно-наслідкового зв`язку між порушенням відповідачем зобов`язань за Договорами і завданих позивачу збитків, розміру завданих збитків, а також вини відповідача.
Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ГПК України).
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
За загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості для реалізації стандарту більшої переконливості (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №645/5557/16ц).
Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач не довів суду належними засобами доказування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіянням збитків, зокрема, протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків та докази вини останнього. Разом із тим, посилання на акт ревізії не може бути підставою для задоволення позову про відшкодування збитків, оскільки, збитки є правовим наслідком порушення зобов`язання, їх склад підлягає окремому доказуванню. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.
Таким чином, враховуючи, що доводи позивача, зазначені в позовній заяві, не відповідають наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення відповідачем узгоджених договірних зобов`язань, як підставу для застосування до нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 100624,10 грн., а тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 – 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради (08400, Київська обл., м. Переяслав, вул. Богдана Хмельницького, буд. 29/36, код ЄДРПОУ 43330285) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІРЕЛ ІНДАСТРІС» (08133, Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Марії Примаченко, буд. №14 офіс №2, код ЄДРПОУ 39343796) про стягнення 100624,10 грн. збитків відмовити. 

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць