Справа № 344/6025/26 
Провадження № 2/344/4522/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.
секретаря Семенюка А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
В С Т А Н О В И В: 

Представник позивача звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 8772607 про споживчий кредит від 22.12.2023 року посилаючись на те, що відповідач за умовами вказаного договору отримав кредит в сумі 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується Платіжним дорученням. П. 7.1. Кредитного договору № 8772607 від 22.12.2023 року визначає, що Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, зазначаємо, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та Відповідачем не був би укладений. Після чого, укладений Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 2 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зареєстрованої Відповідачем в Особистому кабінеті та визначеної в Кредитному договорі, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від Кредитодавця. Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору, Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Відповідно до умов кредитного договору, 29.08.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (позивач) відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №109-МЛ від 29.08.2024 р. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 8772607 від 22.12.2023 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем. Сума заборгованості Відповідача становить 21190,57 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 5068 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків – 15422,57 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 700 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23867547/3442 від 02.03.2026 р. За наведених обставин позов просив задовольнити.
Представник відповідача – адвокат Ізовіта А.М. подав відзив на позовну заяву. У відзиві вказано, що 22.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8772607, згідно з умовами якого Відповідач отримав 7000 грн. Відповідно до п.1.5. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту для відповідача складає 9485 грн. Таким чином, Відповідачка не заперечує факту отримання кредитних коштів від ТОВ «Мілоан», а також визнає наявність залишку грошового зобов`язання за основною сумою кредиту у розмірі 5068 грн. Крім того, Відповідачка відповідно до умов кредитного договору частково виконала взяті на себе зобов`язання з погашення кредитних платежів, проте у зв`язку з cкрутним матеріальним становищем не змогла виконати всі умови Договору вчасно. Позивач обґрунтовує свої вимоги посиланням на договір відступлення права вимоги №109-МЛ від 29.08.2024 року, укладений між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Водночас сам по собі факт укладення такого договору між третіми особами не є безумовним доказом виникнення у Позивача права вимоги саме до Відповідача, якщо відсутні належні докази індивідуалізації відповідного зобов`язання та належного повідомлення боржника. Матеріали позовної заяви не містять належних і допустимих доказів того, що Відповідач був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги. До позову не додані документи, які б вказували на перехід права вимоги за Договором, за яким Відповідач має зобов`язання перед первісним кредитором. За відсутності доказів належного повідомлення Відповідача та підтвердження переходу права вимоги, у останнього були всі правові підстави вважати первісного кредитора належною стороною зобов`язання та, відповідно, не визнавати Позивача як нового кредитора. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами ані факту переходу права вимоги саме щодо спірного зобов`язання, ані факту належного повідомлення Відповідача про таку заміну кредитора. Сума заборгованості у розмірі 21 190,57 грн, яка, за твердженням позивача, складається з основного боргу, відсотків та комісії. є непідтвердженою належними та допустимими доказами, а її розрахунок - формальним, непрозорим та таким, що не дозволяє перевірити правильність здійснених нарахувань. До матеріалів позову не додано повного та деталізованого розрахунку заборгованості із зазначенням розміру процентної ставки у відповідні періоди, бази нарахування (залишку заборгованості), дат виникнення прострочення, порядку нарахування штрафних санкцій. Наданий Позивачем розрахунок має узагальнений характер та фактично зводиться до констатації кінцевої суми без розкриття механізму її формування, що унеможливлює перевірку її достовірності судом та стороною Відповідача. Крім того, матеріали справи не містять жодних первинних фінансових документів, які б підтверджували фактичний рух коштів за кредитним договором, а саме: банківських виписок щодо видачі кредитних коштів; підтвердження отримання Відповідачем грошових коштів; документів щодо здійснених (або відсутніх) платежів; облікових документів, які відображають стан заборгованості у динаміці. Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, саме на Позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Ненадання таких доказів свідчить про недоведеність заявленої суми боргу. Окремо слід звернути увагу на структуру заявленої заборгованості, яка свідчить про її явну непропорційність. Так, при основній сумі кредиту у розмірі 7000 грн, Позивач заявляє: 5068 грн — як прострочену суму тіла кредиту; 15 422,57 грн — як нараховані відсотки. Таким чином, розмір нарахованих відсотків більш ніж у два рази перевищує суму фактично отриманого кредиту, що саме по собі викликає обґрунтовані сумніви у правомірності та обґрунтованості таких нарахувань. Надмірне фінансове навантаження у вигляді непропорційно великих відсотків фактично ставить Відповідача у вкрай невигідне становище та суперечить суті споживчого кредитування. Також слід враховувати, що за відсутності чіткого та прозорого розрахунку неможливо встановити чи не відбулося подвійного нарахування відсотків; чи дотримано граничні строки нарахування; чи не включено до суми заборгованості платежі, які не передбачені договором або законодавством. Таким чином, заявлена Позивачем сума заборгованості є недоведеною належними доказами, необґрунтованою за своїм розміром та такою, що не піддається перевірці. За таких обставин відсутні правові підстави для її стягнення у заявленому обсязі, а всі сумніви щодо правильності розрахунку, відповідно до принципів цивільного процесу, мають тлумачитися на користь Відповідача. Вимога Позивача про стягнення з Відповідачки нарахованих процентів у розмірі 15 422,57 грн є незаконною, необґрунтованою та такою, що прямо порушує її права як члена сім`ї військовослужбовця, гарантовані чинним законодавством України. Відповідачка є дружиною військовослужбовця та членом сім`ї особи, яка бере безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, що підтверджується наступними документами: посвідченням учасника бойових дій № НОМЕР_1 від 05.05.2016 року чоловіка Відповідачки; військовим квитком чоловіка Відповідачки № НОМЕР_2 ; довідкою щодо перебування чоловіка Відповідачки на військовій службі, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Форма 5). Дія зазначеної пільги не залежить від волі кредитора, умов договору або факту включення відповідних положень до тексту кредитного договору. Вона застосовується безумовно та пріоритетно, як норма прямої дії, яка має вищу юридичну силу порівняно з умовами цивільно-правових договорів. Крім цього, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжує діяти по теперішній час Враховуючи викладене, нарахування Позивачем процентів у заявленому розмірі є таким, що здійснене з порушенням прямої норми закону та не підлягає стягненню у судовому порядку. Отже, вимоги Позивача в частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 15 422,57 грн. не підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що суперечать законодавству України та порушують гарантовані державою права Відповідачки. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 у повному обсязі. 
Представник позивача – адвокат Усенко М.І. подав відповідь на відзив відповідача на позов. У відповіді на відзив вказано, що ОСОБА_1 зобов`язана сплатити суму кредитної заборгованості, що становить 5768 гривень, з яких: 5068 гривень - тіло кредиту; 700 гривень - заборгованість за комісією. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 8772607 від 22.12.2023 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №109-МЛ від 29.08.2024 року. Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором. З витягу із Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог №109-МЛ від 29.08.2024 року вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ ФК «Кредит Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 8772607 від 22.12.2023 року. ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» було надіслано Повідомлення-вимога по кредитному договору №8772607 з відміткою Вручити особисто щодо відступлення права вимоги за Договором Відповідача у зв`язку з невиконанням ним зобов`язань. В документі було визначено нові реквізити, а також суму заборгованості, яку необхідно сплатити до 03.10.2024 – 21 190,57 грн. Також від ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» була направлена Претензія вих. № 22968383/2696, де зазначена інформація про укладення Договору про відступлення вимоги за Кредитним договором № 8772607 від 22.12.2023 року, з проханням негайно погасити заборгованість за Кредитним договором № 8772607 від 22.12.2023 року у сумі 21 190,57 грн у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором і визначено реквізити для оплати ТзОВ ФК «Кредит-Капітал». Просив позовну заяву про стягнення заборгованості ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 задовольнити частково та розглядати справу без участі представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи за відсутності представника позивача. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого правонаступник фінансової установи позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості.
22.12.2023 року відповідач уклала з ТОВ «МІЛОАН» договір про споживчий кредит № 8772607, за яким ТОВ «МІЛОАН» надав відповідачу кредит в розмірі 7000 грн.
Відповідно до п. 1.3 договору кредит надається строком на 105 днів з 22.12.2023 (дата надання кредиту). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06.01.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 05.04.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту 700 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Пунктом 1.5.2 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
А п. 1.5.3 договору визначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 .
В розділі 6 договору визначено порядок його укладення та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті Позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору. На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. Після укладення цей кредитний договір надається (надсилається) Позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті Позичальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
В статті Закону України «Про електронну комерцію» зазначено,що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Отже, між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі із дотриманням вимог чинного законодавства та відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7000 грн., що підтверджується платіжним дорученням, наданим позивачем.
Як зазначено у відзиві, відповідачка не заперечує факту отримання кредитних коштів від ТОВ «Мілоан».
Також, на виконання ухвали суду від 03.04.2026 про витребування доказів, АТ «Райффайзен Банк» надано виписку про рух коштів по рахунку, який належить ОСОБА_1 за період з 22.12.2023 року по 29.12.2023 року. По вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 7000 грн. 22.12.2023.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з п. 3.2.6. Кредитного договору, Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
29.08.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №109-МЛ.
29.08.2024 року складено акт приймання-передачі реєстру боржників від 29.08.2024 року до договору відступлення прав вимоги №109-МЛ.
Відповідно до умов Договору відбулося відступлення права вимоги, Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за Кредитним договором № 8772607 від 22.12.2023 року, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №109-МЛ.
Відповідачу надсилалась досудова вимога від 02.03.2026 року про погашення заборгованості та повідомлення про відступлення права вимоги.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк.
Згідно виписки про щоденні нарахування та погашення щодо кредитного договору та наданого розрахунку позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 21190,57 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 5068 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків – 15422,57 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту – 700 грн.
Як зазначено у відзиві на позов, відповідачка є дружиною військовослужбовця та членом сім`ї особи, яка бере безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони. На підтвердження вказаного відповідачкою до відзиву надано додатками – копії документів: свідоцтво про реєстрацію 05.10.2012 року шлюбу ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 , посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 від 05.05.2016 року чоловіка відповідачки ОСОБА_2 , військовий квиток чоловіка відповідачки ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , де вказано, що 25.02.2022 року ОСОБА_2 призвано по мобілізації на військову службу; довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України в період з 07.01.2026 по 16.02.2026. 
Таким чином, чоловік відповідачки з 25.02.2022 перебуває на військовій службі. 
Надані документи підтверджують перебування чоловіка відповідачки ОСОБА_2 на військовій службі та проходження чоловіком відповідачки військової служби по мобілізації в період нарахування процентів за договором про споживчий кредит № 8772607.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як зазначено у відзиві на позов, відповідачка визнає наявність залишку грошового зобов`язання за основною сумою кредиту у розмірі 5068 грн.
Отже, з урахуванням наведеного, з урахуваннями розрахунку заборгованості та відповіді на відзив представника позивача, в якій просив про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки не підлягає стягненню сума заборгованості за процентами - 15422,57 грн., тільки заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5068 грн. та заборгованість за комісією в розмірі 700 грн., тому позов слід задовольнити частково в загальній сумі 5768 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5068 грн. та 700 грн. заборгованості за комісією, а разом 5768 грн.
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку.
Позивач просить про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).
Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 щодо надання правової допомоги щодо захисту прав та інтересів, зокрема у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором, актом №Д/19087 від 09.03.2026 року наданих послуг правової допомоги з детальним описом наданих послуг, відповідно до якого сума наданих послуг становить 8000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовна вимога про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в сумі 5768 грн., що становить 27,21% заявлених позовних вимог – 21190,57 грн., то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2176,80 грн., що є пропорційним до розміру задоволених вимог.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина сплаченого останнім судового збору (2662,40 грн.), а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 725 грн., виходячи з розрахунку: 5768 грн. (розмір задоволених позовних вимог)*2662,40 грн. (сума сплаченого судового збору)/21190,57 грн. (розмір заявлених позовних вимог).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Фінансова Компанія ,,Кредит-Капітал", за реквізитами: код за ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_5 , банк отримувача – АТ ,,КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК”, МФО 300614, місце реєстрації: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп. 28, заборгованість за договором № 8772607 про споживчий кредит від 22.12.2023 в сумі 5768 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 725 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2176,80 грн 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30 червня 2026 року.