ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/11985/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – ГУ ПФУ у Волинській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 02 жовтня 2025 року №262340031114 щодо відмови в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV) з моменту настання пенсійного віку, а саме з 24 червня 2025 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-IV. Однак рішенням ГУ ПФУ у Волинській області йому відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Позивач з рішенням ГУ ПФУ у Волинській області не погоджується, та зазначив, що у спірний період з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року працював слюсарем з ремонту парогазотурбінного устаткування, машиністом-обхідником з турбінного устаткування та машиністом котлів, які передбачені Списком 2, що підтверджується трудовою книжкою та архівними довідками. ОСОБА_1 зауважив, що на працівника зайнятого на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць, і відповідно, такі обставини не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Позивач вважає, що ГУ ПФУ у Волинській області неправомірно відмовило йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а тому просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження 23 жовтня 2025 року (а.с.23), відзив на позов не подав.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.
Не є спірною та обставина, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 вересня 2025 року звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону №1058-IV.
Заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Волинській області, рішенням якого від 02 жовтня 2025 року №262340031114 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 
Зі змісту оскаржуваного рішення встановлено, що вік заявника 55 років 03 місяці; страховий стаж – 37 років 09 місяців 23 дні.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу зараховано всі періоди роботи; до пільгового стажу не зараховано період роботи з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року, згідно з довідкою від 03 червня 2020 року №42АУ/020/126, виданою АТ «К.ЕНЕРГО». Довідка для призначення пільгової пенсії має бути актуальною, оскільки згідно ЄДР, діяльність підприємства АТ «К.ЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131305) на даний час припинено. Місто Курахове Донецької області, де знаходиться юридична адреса підприємства, на даний час окуповане. Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з 1998 по 30 листопада 2010 року заявник працював в ПАТ «Київенерго» (код ЄДРПОУ 00132467), а за даний період підтверджуючі документи надає інше підприємство, розташоване в іншому регіоні. Право на пенсію відсутнє. (а.с.14).
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом №1058-ІV.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV установлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
В силу вимог частини четвертої статті 24 Закону№1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
За приписами статті 62 Закону України від 05 липня 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон №1788-ХІІ), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Суд зазначає, що питання призначення пенсій на пільгових умовах за Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731; далі – Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 16-18) видно, що позивач ОСОБА_1 у межах спірного періоду з 16 червня 1995 року прийнятий в котлотурбінний цех слюсарем третього розряду по ремонту парогазотурбінного обладнання Київської ТЕЦ-5 (наказ №384-к від 16 червня 1995 року); 20 травня 1999 року переведений машиністом обхідником з турбінного устаткування 5 групи кваліфікації енергоблоків 100 мвт котлотурбінного цеху (наказ №235-к від 20 травня 1999 року); 01 грудня 2001 року переведений в котлотурбінний цех машиністом четвертої групи кваліфікації котлів ПТВМ-180 (наказ №442-к від 30 листопада 2001 року); 09 лютого 2011 року переведено в котлотурбінний цех машиністом котлів (ПТВМ-180) четвертої групи кваліфікації, експлуатаційний персонал (наказ №155-ос від 09 лютого 2011 року); 01 жовтня 2012 року переведено до структурного відокремленого підрозділу «Київські ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (наказ №779-ос від 01 жовтня 2012 року); 01 жовтня 2012 року переведено на посаду машиніста котлів (ПТВМ-180) четвертої групи кваліфікації, експлуатаційний персонал котлотурбінного цеху ТЕЦ-5 зі філіалу «Теплоелектроцентраль №5» Київенерго Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (наказ №376-п від 01 жовтня 2012 року). Тут же містяться записи про перетворення та перейменування Київської ТЕЦ-5 Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», а також про встановлення права на пільгову пенсію за Списком №2 за результатами атестації робочих місць (наказ №5 від 01 жовтня 2012 року).
При цьому слід зауважити, що записи про спірний період роботи не містять в собі виправлень, здійснені у послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис.
Матеріали справи містять довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03 червня 2020 року №42АУ/020/126 (а.с.13) відповідно до якої ОСОБА_1 у період з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року працював повний робочий день в «Київська теплоелектроцентраль №5» Виробничого енергетичного об`єднання «Київенерго», Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго», СПВ «Київські ТЕЦ» ПАТ «Київенерго», котлотурбінний цех, електричний цех, (експлуатаційний персонал) за професією, посадою слюсар з ремонту парогазотурбінного устаткування ІІІ розряду, машиніст-обхідник з турбінного устаткування V розряду, машиніст котлів ІV гр.кв., старший машиніст котельного устаткування V гр.кв., електромонтер з обслуговування електроустаткування електростанцій V гр.кв, що передбачені Списком 2 постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року розділ ХІІІ, пункт а позиція 2140000а-18455 за період з 16 червня 1995 року по 19 травня 1999 року, та позиція 2140000а-13931 за період з 20 травня 1999 року по 30 листопада 2001 року, позиція 2140000а-13785 за період з 01 грудня 2001 року по 15 січня 2003 року, постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року розділ ХІІІ пункт а, позиція 13а за період з 16 січня 2003 року по 02 серпня 2016 року, постанови Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року розділ ХІІІ за період з 03 серпня 2016 року по 31 липня 2018 року.
Крім того, архівною довідкою Комунального підприємства «Міський архів» від 29 квітня 2025 року №Б-47 також підтверджено, що позивач у період з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року працював слюсаром з ремонту парогазотурбінного устаткування (16 червня 1995 року по 20 травня 1999 року), машиністом-обхідник з турбінного устаткування (20 травня 1999 року – 01 грудня 2001 року), машиністом котлів (01 грудня 2001 року – 01 березня 2017 року), старшим машиністом котельного устаткування (01 березня 2017 року – 14 вересня 2017 року), електоромонтером з обслуговування електроустаткування електростанцій (котлотурбінного цеху) 5 групи кваліфікації, електричний цех ТЕЦ-5 (14 вересня 2017 року по 31 липня 2018 року) – а.с.9.
Довідка Комунального підприємства «Міський архів» від 29 квітня 2025 року №Б-47 про перейменування підприємства, як і архівна довідка від 03 червня 2020 року №42А9/020/118 Акціонерного товариства «К.Енерго», підтверджують всі послідовні зміни щодо найменування та реорганізації/перетворення підприємства, де працював позивач (а.с.7,8).
При цьому у вказаних довідках вказано, що Комунальне підприємство «Міський архів» надає послуги по зберіганню документів архівного фонду Київська ТЕЦ-5 в зв`язку з ліквідацією підприємства (договором зберігання), архівного фонду СВП «Київські ТЕЦ» ПАТ «Київенерго» в зв`язку з листом арбітражного керуючого №1КЕ-20/08-24 від 20 серпня 2024 року.
Так, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.
Списком №2 розділу ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», пункт «а», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», передбачено посади: слюсарі, електромонтери, електрослюсарі всіх найменувань, зайняті на обслуговуванні, ремонті котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування паливоподавання і пилоприготування, що забезпечують його роботу засобів вимірювання та автоматики (позиція 2140000а-18455), машиністи-обхідники по турбінному устаткуванню (позиція 2140000а-13931), машиністи котлів (позиція 2140000а-13785). 
Також відповідно до Списків №2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», розділу ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство» пункт «а» передбачено посади: машиністи-обхідники з турбінного устаткування, машиністи котлів (позиція 13а); Списком №2 розділу ХІІІ «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24 червня 2016 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» передбачено посаду машиністи котлів, електрослюсарі, слюсарі, електромонтери, зайняті обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу.
З огляду на вищезазначене, посади на яких працював позивач у спірний період, передбачені в усіх Списках №2, які були чинні на момент виникнення спірних відносин, та відповідно до пункту 3 Порядку № 383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі – Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі – Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій установлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великою Палати Верховного Суду України від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2.
Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (26 вересня 2025 року) позивач, до заяви про призначення пенсії додав документи для підтвердження спеціального (пільгового) стажу, тому у відповідача ГУ ПФУ у Волинській області були відсутні правові та фактичні підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 спірного періоду трудової діяльності позивача з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року.
При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про неврахування довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03 червня 2020 року №42АУ/020/126 з мотивів її неактуальності, оскільки чинне законодавство не обмежує строк дії документів, що підтверджують пільговий стаж. Окрім того, подальша ліквідація АТ «К.ЕНЕРГО» та тимчасова окупація міста Курахове створюють об`єктивну неможливість повторного отримання документа. Відтак, за таких обставин, спірна довідка є належним, допустимим та достатнім доказом наявності у позивача пільгового стажу роботи.
Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Однак, як встановлено судом, та вбачається із матеріалів справи, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було, та обрано найбільш несприятливий для позивача спосіб вирішення ситуації шляхом відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
За таких умов, рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 02 жовтня 2025 року №262340031114 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та належить до скасування.
Визначаючись щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає, що за відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов для призначення позивачу пенсії, суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку про наявність/відсутність у позивача права на призначення вказаної пенсії. Суд зауважує, що призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії в силу Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.
При цьому, суд не обраховує дійсний страховий/пільговий стаж позивача та не може перебирати на себе повноваження чи компетенцію суб`єктів владних повноважень щодо встановлення наявності чи відсутності права на призначення вказаної пенсії. 
Таким чином, з метою належного захисту прав позивача у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаних позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 вересня 2025 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.
Отже, урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково у спосіб визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 02 жовтня 2025 року №262340031114 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 вересня 2025 року про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, про відмову у задоволенні решти позовних вимог.
Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 968,96 грн, оскільки позовні вимоги задоволені частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 645,96 грн.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 02 жовтня 2025 року №262340031114 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 16 червня 1995 року по 31 липня 2018 року, повторно розглянути заяву від 26 вересня 2025 року про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 645,96 грн (шістсот сорок п`ять грн 96 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк