КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
справа №133/2467/24
11.05.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
у складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,
за участю секретаря судових засідань Даневської О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов  ОСОБА_1 до Самгородоцької сільської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_2 . Так як вона останні 8 років проживала разом з матір`ю позивачки (донькою померлої), позивач вважала, що все майно, яким володіла баба, перейде їй як опікуну.
Однак в червні 2024, позивач передивляючись документи, які отримала від своєї матері ОСОБА_3 на зберігання, знайшла заповіт від 08.02.2007 року. Згідно заповіту, ОСОБА_2 заповіла позивачу земельну ділянку площею 2,21 га, яка належала їй згідно Державного акту на право приватної власності на землю.
Після отримання цієї інформації звернулась до Козятинської державної нотаріальної конториз зіявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено ба шестимісячний строк на подання заяви вже сплив. Вважає, що нею пропущено зазначений строк з поважної причини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 16.09.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 17.02.2026 справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила проводити судове засідання без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від подав заяву, в якій просив справу слухати у відсутність їхнього представника, позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до такого висновку. 
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дубові Махаринці Козятинського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.07.2024, актовий запис №12 від 17.06.2016.
Як вбачається із заповіту наявного в матеріалах справи, ОСОБА_2 ,08.02.2007 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким належну їй земельну ділянку площею 2,21 га розташовану на території Дубовомахаринецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла ОСОБА_1 .
Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №011787 на підставі рішення розпорядження Козятинської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 11.03.2002 №68 ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,21 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Дубовомахаринецької сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Із довідки №158 від 19.07.2024, виданої Дубовомахаринецьким старостинським округом, вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала у селі Дубові Махаринці по день смерті. На день смерті склад її сім`ї  становив: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
02.08.2024 за вих.№522/01-16 державним нотаріусом надано роз`яснення щодо пропущеного строку на прийняття спадщини, та необхідності звернення до суду за вирішенням даного питання.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини ним пропущено з поважної причини, у зв`язку з тим, що вона не знала щодо наявного заповіту. 
Велика Палата ВС у постанові від 26.06.2024 з цього приводу висловила таку правову позицію. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають зі спадкування. Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості зі спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси, не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала (справа № 686/5757/23)
Суд враховує, що на момент смерті позивач не проживала разом із спадкодавцем.
З огляду на наведене, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню.
Судові витрати у справі слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , три місяці додаткового строку з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА