ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/952/26 Справа № 208/4778/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М ЕН Е М У К Р АЇ Н И 

17 червня 2026 року  Дніпровський апеляційний суд у складі:    головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М., 
за участю секретаря –Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  Акціонерного товариства «Асвіо Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Проект Лайт Консалтинг», Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіна Регіна Євгенівна, Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кіряк Катерина Анатоліївна про визнання недійсними правочинів та припинення права власності на нерухоме майно 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Асвіо Банк»
на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року,-  
В С Т А Н О В И В:

04 червня 2024 року позивач Акціонерне товариство «Асвіо Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Проект Лайт Консалтинг», Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіна Регіна Євгенівна, Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як Катерина Анатоліївна про визнання недійсними правочинів та припинення права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилався на те, 19 грудня 2022 року між Акціонерним товариством «Асвіо Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проект Лайт Консалтинг» був укладений договір про надання банківської гарантії № 955-22/В1. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання банківської гарантії 1 між АТ «АСВІО БАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 87-201/22П від 19 грудня 2022 року. 19 грудня 2022 року між АТ «Асвіо Банк» та ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» був укладений договір про надання банківської гарантії № 956-22/В1. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання банківської гарантії 2 між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 88-201/22П від 19 грудня 2022 року. 19 грудня 2022 року між АТ «Асвіо Банк» та ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» був укладений договір про надання банківської гарантії № 957-22/В1. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання банківської гарантії 3 року між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 87-201/22П від 19 грудня 2022 року. У зв`язку з невиконанням умов зазначених договорів про надання банківських гарантій АТ «Асвіо Банк» був змушений звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення заборгованості за вказаними договорами про надання банківських гарантій з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 . Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 238 833 грн., проценти у розмірі 1282,47 грн. та штраф у розмірі 200 000 грн. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 342 882,18 грн., проценти у розмірі 1841,21 грн. та штраф у розмірі 489 831,69 грн. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» простроченого кредиту у розмірі 268 235,69 грн., проценти у розмірі 1 028,85 грн. та штраф у розмірі 383 193,85 грн. Рішення суду набрали законної сили та на примусове виконання рішень видані судові накази. Загальні грошові вимоги АТ «Асвіо Банк» до ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_5 складають 1 927 128,97 грн. У зв`язку з невиконанням в добровільному порядку судових рішень АТ «Асвіо Банк» звернувся із заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Репанова Р.В., яким відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. В рамках примусового виконання рішення суду рухомого та нерухомого майна боржника, на яке можливо зробити стягнення не виявлено. На момент звернення АТ «Асвіо Банк» до Господарського суду Дніпропетровської області із позовами щодо стягнення з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 заборгованості за договорами про надання банківської гарантії ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Сухопаровою С.Г. 17 березня 2016 року № 362. Зареєстрованому в спадковому реєстрі 17 березня 2016 року за номером 58723166 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 879632912104. Як стало відомо позивачу 26 липня 2023 року, тобто після порушення провадження по справам відповідно до договору дарування квартири, посвідченого Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Регіною Євгенівною за № 495, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому відповідно до договору дарування квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А., ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 вказану квартиру. На даний час зареєстроване місце перебування ОСОБА_1 залишається квартира АДРЕСА_1 . Представник позивача у своєму позові посилається на те, що такими діями після звернення АТ «Асвіо Банк» із позовом до суду щодо стягнення заборгованості за договорами про надання банківських гарантій з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 та відкриття Господарським судом Дніпропетровської області проваджень по зазначеним справам між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири, який містить всі ознаки фраудаторного правочину, спрямованого на недопущення (уникнення) задоволення вимог Банку за рахунок звернення стягнення на майно ОСОБА_1 та є підстави для визнання його недійсним та застосування наслідків недійсності. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на даний час належить ОСОБА_3 та підставою для реєстрації є договір дарування квартири від 29 вересня 2023 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А. за № 1636. З урахуванням зазначеного, позивач вказує, що наявність в ОСОБА_1 невиконаних боргових зобов`язань є обґрунтовані підстави стверджувати, що дії по відчуженню квартири шляхом укладання договору дарування квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є фраудаторним правочином, а також договору дарування квартири, що був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 порушують презумпцію добросовісності та чесності учасників цивільних відносин та мали на меті унеможливити звернення стягнення на майно боржника.
У зв`язку із зазначеним просить суд визнати недійсним договір дарування квартири від 26 липня 2023 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Р.Є. за № 495;
Визнати недійсним Договір дарування квартири від 29 вересня 2023 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А. за № 1636;
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 68602341 від 26 липня 2023 року 10:45:09 приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіної Р.Є. щодо реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування серія та номер 495 від 26 липня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіна Р.Є.;
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 69525777 від 29.09.2023 року 13:10:08 приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А. щодо реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування серія та номер 1636 від 29.09.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А.;
Припинити право власності за ОСОБА_2 за номером відомостей про речові права: 51126807 на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 879632912104), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
Припинити право власності за ОСОБА_3 за номером відомостей про речові права: 51932080 на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 879632912104), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
Відновити право власності за ОСОБА_1 на квартиру (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 879632912104), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом відновлення (поновлення) записів у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно що існувало до 26 липня 2023 року (том 1 а.с.3-15).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Асвіо Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальностю «Проект Лайт Консалтинг», Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіна Регіна Євгенівна, Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кіряк Катерина Анатоліївна про визнання недійсними правочинів та припинення права власності на нерухоме майно - відмовлено (том 2 а.с.209-215).

Не погодившись із вказаним рішенням суду, АТ «Асвіо Банк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, не доведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 3 а.с. 1-14) .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 грудня 2022 року між Акціонерним товариством «Асвіо Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проект Лайт Консалтинг» був укладений договір про надання банківської гарантії № 955-22/В1. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання банківської гарантії 1 між АТ «АСВІО БАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 87-201/22П від 19 грудня 2022 року.
19 грудня 2022 року між АТ «Асвіо Банк» та ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» був укладений договір про надання банківської гарантії № 956-22/В1. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання банківської гарантії 2 між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 88-201/22П від 19 грудня 2022 року.
19 грудня 2022 року між АТ «Асвіо Банк» та ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» був укладений договір про надання банківської гарантії № 957-22/В1.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання банківської гарантії 3 року між АТ «Асвіо Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 87-201/22П від 19 грудня 2022 року.
У зв`язку з невиконанням умов зазначених договорів про надання банківських гарантій АТ «Асвіо Банк» звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення заборгованості за вказаними договорами про надання банківських гарантій з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 .
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 238 833 грн., проценти у розмірі 1282,47 грн. та штраф у розмірі 200 000 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 342 882,18 грн., проценти у розмірі 1841,21 грн. та штраф у розмірі 489 831,69 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» простроченого кредиту у розмірі 268 235,69 грн., проценти у розмірі 1 028,85 грн. та штраф у розмірі 383 193,85 грн.
Рішення суду набрали законної сили та на примусове виконання рішень видані судові накази.
Загальні грошові вимоги АТ «Асвіо Банк» до ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_5 складають 1 927 128,97 грн.
У зв`язку з невиконанням в добровільному порядку судових рішень АТ «Асвіо Банк» звернувся із заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Репанова Р.В., яким відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. В рамках примусового виконання рішення суду рухомого та нерухомого майна боржника, на яке можливо зробити стягнення не виявлено.
Судом встановлено, що на час звернення АТ «Асвіо Банк» до Господарського суду Дніпропетровської області із позовами щодо стягнення з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 заборгованості за договорами про надання банківської гарантії ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Сухопаровою С.Г. 17 березня 2016 року № 362, зареєстрованому в спадковому реєстрі 17 березня 2016 року за номером 58723166 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим номером об`єкта нерухомого майна 879632912104.
26 липня 2023 року відповідно до договору дарування квартири, посвідченого Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Регіною Євгенівною за № 495, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору дарування квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А., ОСОБА_2 29 вересня 2023 року подарувала ОСОБА_3 вказану квартиру.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ст.202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до вимог ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Окрім цього, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно до вимог ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, за положеннями до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу(ч. 1 ст. 215 ЦК України).
Згідно з частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, від 30.11.2016 у справі №910/31110/15), що під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей3,15,16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, а й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно сталося.
Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах. Зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»); у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України «Про виконавче провадження»).
Окрім цього, Верховний Суд України здійснив розширювальне тлумачення статті 234 ЦК і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний (постанови Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-1873цс16, від 23.08.2017 у справі № 306/2952/14-ц, від 09.09.2017 у справі № 359/1654/15-ц).
Велика Палата Верховного Суду, кваліфікуючи правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам, як фраудаторні правочини, зробила такий правовий висновок:
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.
Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц).
У постанові від 06.10.2022 у справі № 904/624/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема,але не виключно, такими критеріями можуть бути:
- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі;
- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);
- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 238 833 грн., проценти у розмірі 1282,47 грн. та штраф у розмірі 200 000 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» заборгованість у розмірі 342 882,18 грн., проценти у розмірі 1841,21 грн. та штраф у розмірі 489 831,69 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2023 року вимоги АТ «Асвіо Банк» задоволені. Стягнуто солідарно з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 на користь АТ «Асвіо Банк» простроченого кредиту у розмірі 268 235,69 грн., проценти у розмірі 1 028,85 грн. та штраф у розмірі 383 193,85 грн.
Рішення суду набрали законної сили та на примусове виконання рішень видані судові накази.
Загальні грошові вимоги АТ «Асвіо Банк» та ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_5 складають 1 927 128,97 грн.
У зв`язку з невиконанням в добровільному порядку судових рішень АТ «Асвіо Банк» звернувся із заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Репанова Р.В., яким відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду. В рамках примусового виконання рішення суду рухомого та нерухомого майна боржника, на яке можливо зробити стягнення не виявлено.
На момент звернення АТ «Асвіо Банк» до Господарського суду Дніпропетровської області із позовами щодо стягнення з ТОВ «Проект Лайт Консалтинг» та ОСОБА_1 заборгованості за договорами про надання банківської гарантії ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .
26 липня 2023 року відповідно до договору дарування квартири, посвідченого Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дербіною Регіною Євгенівною за № 495, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
29.09.2023 року відповідно до договору дарування квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як К.А., ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 вказану квартиру.
Виконавче провадження № 74468220 було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Репан В.С. вже після вчинення оспорюваних договорів.
Оспорювані позивачем договори дарування квартири АДРЕСА_1 , укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , другий між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , між якими відсутні будь-які родинні зв`язки.

Судом 1 інстанції не прийнято до уваги твердження сторони представника позивача в частині того, що після звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за договорами ОСОБА_5 мало бути відомо про виникнення в неї обов`язку з відшкодування заборгованості, оскільки не можливо однозначно вважати, що такий обов`язок у неї виник безпосередньо з моменту звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості за договорами, враховуючи, що обов`язок щодо відшкодування боргу виник з часу винесення рішення.
Так як самими рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року, від 15 листопада 2023 року, від 19 березня 2024 року було визначено грошовий розмір у відшкодування боргу, тому не можна стверджувати про недобросовісність сторін договорів при укладенні ними 26.07.2023 року та 29.09.2023 року договорів дарування, а також що вони діяли не з метою настання реальних правових наслідків щодо переходу права власності на нерухоме майно.
Отже, з урахуванням визначених Верховним Судом критеріїв фраудаторності правочину, суд 1 інстанції вважав недоведеними обставини позову стосовно того, що договори дарування були укладені між відповідачами недобросовісно та з метою умисного уникнення ОСОБА_1 цивільно-правової відповідальності за не виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року; від 19 березня 2024 року; від 15 листопада 2023 року.

На підставі викладеного суд 1 інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки договори дарування від 26 липня 2023 року та 29 вересня 2023 року не мають ознак фраудаторних правочинів, вони були укладені не лише до відкриття виконавчого провадження на примусове виконання рішення суду, а й до ухвалення судом самих рішень в справах про стягнення заборгованості за договорами.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги зазначені висновки не спростовують.

Так, доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Асвіо Банк» - залишити без задоволення. 

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 18 червня 2026 року.

Судді: