ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

18 травня 2026 року 	Справа № 160/4877/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Лозицької І.О.,
за участі секретаря судового засідання: Єсіної П.С.,
за участі:
представника позивача: Шатунова А.О.,
представника відповідача: Стець А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, –

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, якими АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» донараховано податкові зобов`язання та штрафні санкції:
№000/106/32-00-07-13 від 12.02.2026, яким донараховано 5 006 569,00 грн податкових зобов`язань з податку на прибуток та 1 191 154,50 грн штрафних санкцій;
№000/107/32-00-07-13 від 12.02.2026, яким донараховано 4 348 495,00 грн податкових зобов`язань з ПДВ та 1 087 123,75 грн штрафних санкцій,
№000/108/32-00-07-13 від 12.02.2026, яким визначено 287 217,00 грн суми завищення від`ємного значення з ПДВ.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка призначена та проведена контролюючим органом з порушенням вимог Податкового кодексу України (далі – ПК України), а висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач наголошує на тому, що господарські операції з контрагентами були реальними, підтверджені первинними документами, а податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що перевірка проведена у відповідності до вимог ПК України, а висновки акту перевірки ґрунтуються на належних та допустимих доказах, у тому числі, податковій інформації, даних інформаційних систем контролюючого органу та первинних документах, наданих позивачем. Представник відповідача наголошував на відсутності підтвердження реального характеру господарських операцій та ненаданні позивачем усіх необхідних документів під час перевірки. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав позовні вимоги. Зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, рівно як він і не зобов`язаний контролювати договірні відносини своїх контрагентів. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому, платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженості дій між ними. Для перевірки надані належним чином складені первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій, тому, наявна податкова інформація не може спростовувати вчинення таких операцій за наявності в учасників господарської операції відповідних первинних документів. 
До суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, представник відповідача наголошував на тому, що позивач фігурує у кримінальних провадженнях щодо порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, порушення правил охорони або використання надр, незаконне видобування корисних копалин, пособництво державі-агресору, шахрайство з фінансовими ресурсами, екоцид, привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), фіктивне підприємництво, підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб-підприємців. Наголошує на тому, що по більшості кримінальних проваджень відсутні ухвали, виправдувальні вироки чи постанови про закриття проваджень. Разом із тим, представник відповідача наголошував на тому, що стосовно позивача відкрито провадження у справі про банкрутство. 
До суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній підтримав позовні вимоги та просив суд позовну заяву задовольнити. Наголошував на реальності господарських операцій, а також тому, що кримінальні провадження не стосуються господарських відносин позивача та не предмету доказування у цій справі. 
До суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останній наголошував на відсутності у контрагентів позивача ресурсів для ведення господарської діяльності, у зв`язку з чим, висновки контролюючого органу, покладені в основу акта перевірки є правомірними та спростованими наявними у матеріалах справи доказами. 
У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позовну заяву задовольнити. Наголошував на безпідставності висновків акту перевірки та відповідно протиправності спірних податкових повідомлень-рішень. 
У судових засіданнях представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджував про те, що документи, які було проаналізовано компетентними особами контролюючого органу під час перевірки, вказують на завчасну оплату послуг чи ненадання повного переліку документів до перевірки позивачем. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» (зі змінами) та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 14.11.2025 №267-п, з урахуванням змін до наказу від 12.12.2025 №304-п та від 18.12.2025 №311-п, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» (код ЄДРПОУ 00191307) з питань дотримання вимог податкового законодавства України при декларуванні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками та правомірності їх відображення в податковій звітності з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств в періоді здійснення таких операцій та/або в наступних податкових періодах (з урахуванням статті 102 ПК України).
За результатом проведеної перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено Акт від 02.01.2026 №2/32-00-07-13/00191307 (далі – акт перевірки). 
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»: 
- п. п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 5 «в» Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід»; Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку 15 «Дохід від договорів з клієнтами», ст. 1, 3, 4, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями; п. 1, п. 2, п. 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зі змінами та доповненнями; п. 1 розділу І Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291 в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 5 006 569 грн (рядок 06 Декларації з податку на прибуток підприємства) (в т. ч. за 2018 рік в сумі 4 301 370 грн (4 квартал 2018 - 4 301 370 грн), півріччя 2019 рік – 352367 грн, (2 квартал 2019 – 352 367 грн), три квартали 2019 року в сумі 463 248 грн, (3 квартал 2019 – 110 880 грн), 2020 рік в сумі 241 951 грн (4 квартал 2020 - 241 951 грн);
- пп. «а» п. 198.1, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1, 2 п. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами), що призвело до завищення суми податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами на суму 4 635 712 грн, в тому числі: за червень 2019 року на 141 716 грн; за липень 2019 року на 287 217 грн; за січень 2020 року на 991 000 грн; за лютий 2020 року на 1 915 083 грн; за березень 2020 року на 1 076 667 грн; за грудень 2020 року на 224 029 гривень. 
Вищевикладене призвело до порушення п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200, п. 200.2 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою), а саме: 
- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 4 348 495 грн, в тому числі: за червень 2019 року на 141 716 грн; за січень 2020 року на 991 000 грн; за лютий 2020 року на 1 915 083 грн; за березень 2020 року на 1 076 667 грн; за грудень 2020 року на 224 029 гривень;
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 287 217 грн, за липень 2019 року. 
АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» не погодилось із висновками акту перевірки та надало заперечення до акту листом №288 від 22.01.2026 (вх. №594/6/ЕКПП від 22.01.2026). 
Повідомлення про місце і час розгляду заперечень направлено на адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» листом відповідача від 23.01.2026 № 434/6/32-00-07-08. 
Розгляд акту перевірки та заперечень АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» Постійною комісією Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок відбувся 29.01.2026, за відсутності позивача.
За результатом розгляду заперечень (№577/6/32-00-07-08 від 05.02.2026) заперечення позивача було повністю відхилено. 
На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: №000/106/32-00-07-13 від 12.02.2026, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 6 197 723,50 грн; №000/107/32-00-07-13 від 12.02.2026, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 5 435 618,75 грн; №000/108/32-00-07-13 від 12.02.2026, яким визначено завищення від`ємного значення ПДВ у сумі 287 217,00 грн.
Позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України). 
Згідно абз. 1 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
Згідно абз. 4 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. 
Згідно абз. 6 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. 
Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України підставою для проведення документальної позапланової перевірки може бути отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. 
Щодо використання податкової інформації, суд зазначає таке. 
Згідно пп. 20.1.20 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право одержувати безоплатно необхідні відомості для ведення Єдиного реєстру податкових накладних, Єдиного реєстру акцизних накладних, формування інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб – платників податків від платників податків, а також Національного банку України та його установ – про суми доходів, виплачених фізичним особам, та утриманих з них податків, зборів, платежів; від органів, уповноважених проводити державну реєстрацію суб`єктів, видавати ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, - про державну реєстрацію та видачу ліцензій суб`єктам господарської діяльності; від органів, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб, - про громадян, які прибули на проживання до відповідного населеного пункту чи вибули з нього; від органів державної реєстрації актів цивільного стану - про фізичних осіб, які померли; інформацію, необхідну для забезпечення реєстрації та обліку платників податків, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням. 
Згідно пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом. 
Таким чином, відповідна інформація контролюючим органом отримується з законодавчо передбачених джерел. 
Відповідно до пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова інформація – це відомості, які визначені Законом України «Про інформацію». 
Згідно ст. 10 Закону України «Про інформацію», в редакції від 15.06.2022, до різновидів інформації належить податкова інформація. 
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про інформацію», в редакції від 15.06.2022, податкова інформація – сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. 
Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про інформацію», в редакції від 15.06.2022, правовий режим податкової інформації визначається ПК України та іншими законами. 
Крім того, можливість та виправданість використання податкової інформації при винесенні акту перевірки та податкових повідомлень-рішень закріплено на законодавчому рівні. 
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію, що стосується предмета доказування. 
Податкова інформація безпосередньо стосується предмета доказування в тій чи іншій справі, а тому, відповідає такій властивості доказів, як належність. 
Відповідно до статті 74 КАС України допустимими є докази, які отримані в порядку, який встановлено законом. 
Податкову інформацію було зібрано безпосередньо у межах повноважень, які надаються контролюючому органу для виконання покладених на нього функцій. 
Відповідно до пп. 19-1.1.40 п. 191.1 ст. 191 ПК України однією із функцій контролюючого органу є організація збору податкової інформації та внесення її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. 
Крім того, контролюючий орган може здійснювати збір, отримання та обробку податкової інформації, відповідно до статей 71, 72, 73, 74 ПК України. 
Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів – комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. 
Стаття 72 ПК України визначає джерела збору податкової інформації, що використовується контролюючим органом при виявленні певних порушень та у його діяльності взагалі. 
Зокрема, але не виключно, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів (пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України): 
72.1.1.1. що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 ПК України, інших звітних документах; 
72.1.1.2. що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів; 
72.1.1.3. про фінансово-господарські операції платників податків тощо.
Визначене підтверджує той факт, що податкова інформація зібрана та отримана контролюючим органом на підставі податкової звітності, яка подана відповідними платниками податків (гл. 2 ПК України). 
У п. 74.1 ст. 74 ПК України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. 
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю. 
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. 
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України, а також контролюючим органом, визначеним пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до п. 41.2 ст. 41 цього Кодексу. Таким чином, така інформація є зібраною у порядку, який передбачений чинним законодавством, а тому, відповідає такій властивості доказів, як допустимість. 
Також, суд зазначає те, що податкова інформація відповідно до пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України є однією із підстав для висновків під час проведення перевірки. Тому, податкова інформація відповідає таким властивостям доказів як належність та допустимість. 
З огляду на вищезазначене, в абз. 1 пп. 2.1 п. 2 Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою громадянки України ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) припису пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ від 18.06.2020 №5-р(П)/2020 зазначається, що особливу роль у системі інституційного забезпечення «верховенства права» (правовладдя) відведено судовій владі загалом, а зокрема - конституційному й адміністративному видам судочинства. Саме ці два види судочинства покликані забезпечувати узгоджений характер усієї юридичної системи в умовах співіснування суперечливих норм, завдяки чому досягається дієвість верховенства права (правовладдя), тобто його ефективність». Тому, важливо враховувати саме норми чинного законодавства та діяти на підставі чітко визначених правових приписів. Крім того, слід зазначити, що результат перевірки, а саме складений за її результатами акт, є належним та допустимим доказом в розумінні процесуального законодавства.
Крім того, слід зазначити, що зібрана у відповідних базах контролюючого органу інформація є результатом опрацювання тих даних (відповідних документів податкового та бухгалтерського обліку: форм 1-ДФ, 4-ДФ, податкових декларацій, відомостей 20-0ПП і т. д.), які надаються самим платником податків. Визнання такої інформації судом призводить до логічних висновків про те, що надані платником докази до суду, які містяться у відповідних базах даних, також не є належними доказами у розумінні адміністративного судочинства та не є документами податкового/бухгалтерського обліку, що призводить до неправомірності отримання платником відповідних податкових преференцій. 
У постанові Верховного Суду від 19.06.2020 у справі №140/388/19 зазначено, що згідно з Порядком від 20.08.2015 № 727 та Методичними рекомендаціями від 01.06.2017 №396 акт документальної перевірки – службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті перевірки зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства». 
Суд зазначає, що використання податкової інформації передбачене чинним законодавством та дані інформаційної бази АІС «Податковий блок» в силу ст. 72, 73 КАС України також є належними доказами у справі, оскільки зафіксована в них інформація стосується обставин, які є предметом доказування (постанова Верховного Суду від 07.10.2019 по справі № 1540/4792/18).
Щодо принципу індивідуалізації відповідальності та принципу обачності при виборі контрагентів, суд зазначає таке. 
Згідно ч. 1 ст. 30 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. 
Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині (ст. 91 ЦК України). 
Статтею 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. 
Позивач посилається на ч. 2 ст. 61 Конституції України, в якій зазначається, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. 
Дане твердження стосується саме фізичної особи, бо ця стаття зазначена в розділі ІІ Конституції України, який має назву: «Права і свободи людини і громадянина». 
Водночас, у спірних правовідносинах платником податку виступає саме юридична особа, яка у разі здійснення правомірної господарської діяльності отримує певні правові пільги щодо сплати податку на додану вартість. 
Відповідно до пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. 
Також в абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначається, що економічна вигода - це потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів. 
З огляду на вищевикладене, слід зазначити, що здійснення господарської діяльності відбувається підприємствами на власний ризик, тому, щоб мінімізувати зазначені обставини платники податків повинні дотримуватись розумної обачності при виборі контрагентів, адже зазначене буде свідчити про зацікавленість таких юридичних осіб в результаті саме господарської діяльності, а не тільки в формальному оформленні господарських операцій без їх реального вчинення.
У разі недобросовісності контрагента покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно- правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, в силу вимог податкового законодавства, позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит, що призводить до завищення відповідних сум, які, на думку платника податків, підлягають відшкодуванню. 
Застосувавши принцип належної податкової обачності платник податку має проявити розумну обережність при виборі контрагента. За звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови правочину та їх комерційна привабливість, але й ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та досвіду. 
Також слід зазначити, що підприємницька діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. 
Відображення даних в бухгалтерському обліку ґрунтується на результатах господарської діяльності підприємств з його контрагентами. Тому, перш ніж відобразити певні дані в бухгалтерському обліку, слід забезпечити їх достовірність шляхом обрання контрагента, який виконає господарські операції в дійсності. Тобто, виконання зазначених обставин буде свідчити про те, що платник податків був обачним, свідомим та мав на меті здійснення господарської діяльності та не мав на меті тільки «формальне» відображення даних в бухгалтерському обліку задля отримання необґрунтованих преференцій щодо сплати ПДВ. 
Відповідно до абз. 24 п. 201.10 ст. 201 ПК України виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Щодо зустрічних звірок, суд зазначає таке. 
Проведення зустрічних звірок є правом, а не обов`язком контролюючого органу, відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України, а отримана інформація є різновидом податкової інформації. Тобто цей різновид діяльності належить до дискреційних повноважень контролюючого органу. 
Відповідно до п. 2 Порядку проведення контролюючими органами зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232, зустрічні звірки проводяться з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок платників податків. Наявна податкова інформація у вигляді аналізу первинних та інших документів наданих на перевірці, податкової та іншої звітності, що надана платниками та міститься в інформаційних базах ДПС, податкових накладних, що виписані платниками та зареєстровані в ЄРПН, іншої інформації з відкритих джерел, та яка відповідно до пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України є однією з підстав для здійснення висновків під час проведення перевірок, встановлена й зафіксована актом невідповідність інформації зазначеної в документах наданих в ході проведення поточної перевірки, дає змогу стверджувати щодо вчинення нереальної господарської операції та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом п. 44.1 ст. 44 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку – учасників відповідної операції. 
Також, щодо надіслання запитів на відповідні контролюючі органи, на обліку в яких вони знаходяться, а не безпосередньо до відповідних контрагентів, суд зазначає таке. 
У п. 3 Порядку проведення контролюючими органами зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232, у разі необхідності проведення зустрічної звірки контролюючий орган (ініціатор) надсилає контролюючому органу (виконавцю), до компетенції якого віднесено реалізацію повноважень щодо здійснення податкового контролю стосовно суб`єкта господарювання, запит на проведення зустрічної звірки для підтвердження даних, отриманих від платника податків та інших суб`єктів інформаційних відносин. Зустрічна звірка може бути проведена контролюючим органом (ініціатором) самостійно, якщо здійснення податкового контролю щодо цього суб`єкта віднесено до його компетенції. 
До компетенції відповідача не віднесено безпосереднє здійснення контролю за відповідними контрагентами позивача. Крім того, проведення та ініціювання зустрічної звірки не передбачає надсилання запитів на підприємства контролюючим органом-ініціатором. 
Щодо відсутності рішення суду про визначення певних правочинів нікчемними та відсутності функцій у контролюючого органу щодо визначення їх недійсності, суд зазначає таке. 
Відповідно до пп. 191.6 п. 191 ст. 191 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за правомірністю бюджетного відшкодування ПДВ. У пп. 191.1.54 п. 19 191 ст. 191 ПК України зазначено, що контролюючі органи здійснюють інші функції, визначені законом. Тобто, перелік функцій контролюючого органу є невичерпним. 
Крім того, слід зазначити, що ЦК України поділяє правочини на нікчемні та недійсні (оспорюванні). Так, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio) і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх. Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/ набуття/ зміни/ встановлення/ припинення прав ні для кого. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її врахувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодні із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.02.2023 по справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417СВ21). 
Крім того, відповідно до статті 6 Господарського кодексу України (далі – ГК України) принцип свободи підприємницької діяльності не є необмеженим, адже повинен використовуватися у межах, які визначені законом. Крім того, зазначений принцип обмежений саме принципом обачності при виборі контрагента, бо метою добросовісної господарської діяльності є саме обрання контрагентів, які мають відповідні матеріально-технічні, фінансові та інші види ресурсів, які мають відповідний класифікатор видів економічної діяльності (далі – КВЕД). Крім того, принцип свободи укладення договору обмежується таким поняттям, як істотні умови договору. Недотримання істотних умов договору впливає на визнання правочину недійсним або неукладеним взагалі.
Щодо встановлених перевіркою порушень позивачем приписів податкового законодавства, суд зазначає таке. 
Актом перевірки за сукупністю обставин встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій, та встановлено незаконне формування податкового кредиту без фактичного здійснення господарської операції, між АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та:
1. ТОВ «СКАРБ» (ЄДРПОУ 21932104) за липень 2019 на суму 184 550,00 грн, за червень 2019 на суму 141 716,20 грн; 
2. ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ Україна» (ЄДРПОУ 31540042) за липень 2019 року на суму 102 666,67 грн; 
3. ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» (ЄДРПОУ 19440641) за грудень 2020 року на суму 224 029,00 грн; 
4. ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 33874372) за січень 2020 року на суму 495 500,00 грн; в лютому 2020 року на суму ПДВ - 1 050 166,66 грн; в березні 2020 року на суму ПДВ 1 076 667,00 грн; 
5. ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 37215640): за січень 2020 року 495 500,00 грн; в лютому 2020 року на суму ПДВ - 864 916,66 гривень.
Щодо формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» з контрагентом – постачальником ТОВ «СКАРБ» (ЄДРПОУ 21932104), суд зазначає наступне. 
Протягом періоду, що перевіряється, ТОВ «СКАРБ» виписані податкові накладні в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» на загальну суму ПДВ 353 077,4 грн. 
До складу податкового кредиту АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» віднесено суму ПДВ 141 716,20 грн по взаємовідносинам з ТОВ «СКАРБ» до податкових періодів травень-червень 2019 року та 184 550,00 грн за податковий період травень-липень 2019 року. 
Перевіркою було встановлено, що ТОВ «СКАРБ» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька ДПІ; основний вид діяльності згідно КВЕД: 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; відомості про держреєстрацію від 28.08.1995 №12271200000001200; реєстрація в ДПА від 14.11.1995 №1405, статутний фонд 246800 грн, облікова кількість штатних працівників – 9 осіб (нарахування єдиного внеску), основні засоби - 39,2 тис. грн. Відомості про об`єкти оподаткування: станом на 01.01.2020 - відсутні такі об`єкти оподаткування. 
Згідно наданих первинних документів ТОВ «СКАРБ» надає послуги з розроблення проектної документації на установлення автоматизованої системи АПК ш. «Тернівська», Роботи по розробленню проектної документації на установлення автоматизованої системи АПК ш. «Октябрська», Монтажні роботи зі встановлення автоматизованої системи підготовки гарячої води АПК ш. «Тернівська» на загальну суму ПДВ 26811,20 грн, та реалізовує товар (ТМЦ) на загальну суму ПДВ 326266,20 грн. 
Під час проведення перевірки встановлено, що фактично ТОВ «СКАРБ» не є виробником товару (Шафа керування ША індивідуальна) з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для виробництва необхідного обсягу специфічного товару - згідно нарахування єдиного внеску за перевіряємий період - чисельність працівників складала 9 осіб. 
Згідно Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 12 місяців 2018 року, балансова вартість основних засобів становила станом на 01.01.2019 року - 39,2 тис.грн. Тобто, виробничі потужності (прилади, обладнання) у ТОВ «СКАРБ» відсутні. 
В ході проведеного аналізу ЄРПН та АІС «Податковий Блок» встановлено, що ТОВ «СКАРБ» (ЄДРПОУ 21932104) у травні 2019 року було придбано «Шафа керування ША індивідуальна» по наступному ланцюгу постачання: ТОВ «АГРО МІСТО» (ЄДРПОУ 42675357) - ТОВ «НЬЮ ФУЛ» (ЄДРПОУ 42674526) - ТОВ «СКАРБ» (ЄДРПОУ 21932104) - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ». 
Згідно бази даних АІС «Податковий блок» встановлено обрив ланцюга постачання: ТОВ «АГРО МІСТО» (ЄДРПОУ 42675357) - чисельність - 1 особа, основні засоби - звітність не подана., вид діяльності - 46.21-оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Відомості про об`єкти оподаткування: станом на 01.01.2020 - відсутні такі об`єкти оподаткування. 
Під час проведення перевірки встановлено, що фактично ТОВ «АГРО МІСТО» не є виробником товару (Шафа керування ША індивідуальна) з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для виробництва необхідного обсягу специфічного товару - згідно нарахування єдиного внеску за перевіряємий період - чисельність працівників складала 1 особа. Тобто, виробничі потужності (прилади, обладнання) у ТОВ «АГРО МІСТО» відсутні. 
Податковий кредит сформовано за рахунок придбання цигарки, абсорбент (компонент дизельних палив), газ скраплений. 
ТОВ «АГРО МІСТО» за період діяльності подавав податкову звітність лише за період з лютий 2019 року по травень 2019 року. 
У ході перевірки контролюючим органом було встановлено, що по ТОВ «АГРО МІСТО» (ЄДРПОУ 42675357) наявне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №18670 від 04.02.2020 – п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (наявна податкова інформація структурного підрозділу стосовно взаємовідносин з суб`єктами господарювання, які віднесені та/або свідчать про здійснення ризикових операцій). 
Зважаючи на викладене, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що неможливо встановити фактичного виробника та джерело походження товару (Шафа керування ША індивідуальна), поставленого ТОВ «СКАРБ» (ЄДРПОУ 21932104) на адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ». 
Виходячи з вищезазначеного, АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» (ЄДРПОУ 00191307) суд вважає доведеним порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам із ТОВ «СКАРБ» (код ЄДРПОУ 21932104), в результаті чого завищено податковий кредит (рядок 17): в червні 2019 року на суму ПДВ 141 716,20 грн.
Щодо формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» з контрагентом - надавачем послуг ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» (ЄДРПОУ 19440641), суд зазначає таке. 
Протягом періоду, що перевірявся, ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» виписані податкові накладні в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» на загальну суму ПДВ 224 029,03 грн. 
До складу податкового кредиту АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» віднесено суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» до податкових періодів грудень 2020 року, сума ПДВ 224 029,03 грн.
Перевіркою було встановлено, що ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Дніпровська ДПІ; основний вид діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; відомості про держреєстрацію від 19.03.1993 №417; реєстрація в ДПА від 16.04.1993 №18990, статутний фонд - 3000 грн, облікова кількість штатних працівників - 26 осіб (нарахування єдиного внеску), основні засоби - 4611,6 тис. грн. Відомості про об`єкти оподаткування: станом на 01.01.2021 - відсутні такі об`єкти оподаткування. 
Згідно наданих первинних документів ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» надає послуги з відновлення захисного шару опори пілону. Галерея конвеєрів 10-11 резервного складу руди (південне крило). Один пілон. Інв.№580 Шахта "Октябрська" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Роботи з підсилення конструкцій шахтної будівлі ш."ПРАВДА" інв.1009/46р.в. ш. "Родіна" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Ремонт перекриття в надшахтній будівлі з дробокорпусом на відм. +9.100 та +13.300 ш. "Тернівська" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" ДСФ в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ». 
Проте, під час проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що фактично ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» не є надавачем послуг з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для надання необхідних послуг (станом на 01.01.2021 - відсутні такі об`єкти оподаткування). 
В ході аналізу встановлені взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання, які мають безпосередній вплив на дослідження факту реальності господарської операції між АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» та ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД»: у грудні 2020 року надано послугу в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» - «Роботи з відновлення захистного шару опори пілону. Галерея конвеєрів 10-11 резервного складу руди (південе крило). Один пілон. Інв.№580 Шахта "Октябрська" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Роботи з підсилення конструкцій шахтної будівлі ш."ПРАВДА" інв.1009/46р.в. ш. "Родіна" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Ремонт перекриття в надшахтній будівлі з дробокорпусом на відм. +9.100 та +13.300 ш. "Тернівська" Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" ДСФ в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» були перевиставлені по ланцюгу постачання на ТОВ «ІНТРОБУД» (код ЄДРПОУ 42919408): ТОВ «ІНТРОБУД» (код ЄДРПОУ 42919408) - ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ»
Первісний надавач послуг ТОВ «ІНТРОБУД» (ЄДРПОУ 42919408) - основні засоби - 0,00 тис.грн., чисельність - 15 осіб, окрім ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» підприємство в вересні 2018 року здійснило реєстрацію в ЄРПН податкових накладних з номенклатурою будівельних робіт та капітальний ремонт в адресу ще 34 СГД, що потребувало б більшої кількості трудових та матеріальних ресурсів. Крім того, 19.02.2021 прийнято рішення №7961 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про неможливість установити надавача послуг на АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» у грудні 2020 року. 
Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» порушено п. п. 198.1-198.3 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам із ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД» (ЄДРПОУ 19440641), в результаті чого завищено податковий кредит (рядок 17) в грудні 2020 року на суму ПДВ - 224 029,00 гривень.
Щодо формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» з контрагентом ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 33874372), суд зазначає таке. 
Протягом періоду, що перевіряється, ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» виписані податкові накладні в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» на загальну суму ПДВ 2 622 333,32 грн. 
До складу податкового кредиту АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» віднесено суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» до податкових періодів жовтень-листопад 2018 року, січень-березень 2020 року. 
Перевіркою було встановлено, що ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька ДПІ; основний вид діяльності згідно КВЕД: 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; відомості про держреєстрацію від 11.01.2006 №12271020000005123; реєстрація в ДПА від 12.01.2006 №4661, статутний фонд - 40000 грн., облікова кількість штатних працівників - 2 особи (відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору), основні засоби - 89 тис. грн. Відомості про об`єкти оподаткування: станом на 01.01.2019 - відсутні такі об`єкти оподаткування. 
Згідно наданих первинних документів ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» надає послуги (Розробка звіту по геолого-економічній оцінці у відповідності з вимогами «Інструкції до звітів про геологічне надр» щодо продовження дії спеціального дозволу до ДНВП «Геоінформ України» для отримання позитивного висновку, Розробка екологічного обґрунтування щодо продовження дії спеціального дозволу у Мінприроди до отримання відповідного погодження, розробка та корегування гірничо-геологічного, екологічного та техніко-економічного обґрунтування подовження спеціального дозволу до отримання позитивного висновку комісії Державної служби геології та надр України, обґрунтування оптимальної вартості збору за подовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами родовища поля шахти «Родіна», обґрунтування оптимальної вартості збору за подовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами родовища поля шахти «Октябрська», внесення змін та коригування звітних матеріалів для отримання спеціального дозволу на користування надрами та Угоди про умови користування надрами з терміном дії до 12.10.2038) в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ».
Проте, під час проведення перевірки встановлено, що фактично ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» не є надавачем послуг з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для надання необхідних послуг (станом на 01.01.2019 - відсутні такі об`єкти оподаткування, чисельність - 2 особи). 
В ході аналізу встановлені взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання, які мають безпосередній вплив на дослідження факту реальності господарської операції між АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» та ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ»: у жовтні 2018 року надано послугу в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» були перевиставлені по ланцюгу постачання на ТОВ «ГОЛД ПРОЕКТ» (ЄДРПОУ 41564557): ТОВ «ГОЛД ПРОЕКТ» (ЄДРПОУ 41564557) - ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ». 
Первісний надавач послуг ТОВ «ГОЛД ПРОЕКТ» (ЄДРПОУ 41564557) - основні засоби 0,00 тис. грн, чисельність - 8 осіб, окрім ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» підприємство в жовтні 2018 року здійснило реєстрацію в ЄРПН податкових накладних з номенклатурою будівельних робіт, Розробка, підготовка, оформлення, подання та супровід документів щодо продовження дії спеціального дозволу у Державну службу геології та надр України та послуги в сприянні укладенню угод купівлі насіння в адресу ще 25 СГД, що, безумовно, потребувало б більшої кількості трудових та матеріальних ресурсів. Згідно даних ЄРПН для ТОВ «ГОЛД ПРОЕКТ» відсутні зареєстровані контрагентами ПН за період жовтень - листопад 2018 року. Тобто, не можливо встановити надавача послуг на АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» у жовтні 2018 року. - у листопаді 2018 року надано послугу на адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» - які придбанні по ланцюгу постачання у ТОВ «МАЙН ТРЕЙДІНГ» (код ЄДРПОУ 42165706): ТОВ «МАЙН ТРЕЙДІНГ» (ЄДРПОУ 42165706) - ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ».
Первісний надавач послуг ТОВ «МАЙН ТРЕЙДІНГ» (ЄДРПОУ 42165706) - основні засоби - 525 тис.грн., чисельність - 6 осіб, окрім ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» підприємство в листопаді 2018 року здійснило реєстрацію в ЄРПН податкових накладних про надання послуг в адресу ще 11 СГД, що, безумовно, потребувало б більшої кількості трудових та матеріальних ресурсів. ТОВ «МАЙН ТРЕЙДІНГ» в листопаді 2018 року формує податковий кредит за рахунок придбання: Свинина 2 кат в шкірі охолоджена, Голова курчат-бройлерів н/ф натуральний охолоджений, Скумбрія 400-600, Печінка, серце індика охолоджені. Крім того, 05.02.2020 прийнято рішення № 5515 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. 
Відтак, неможливо встановити надавача послуг АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» у листопаді 2018 року. 
Виходячи з вищезазначеного, суд погоджується з висновками контролюючого органу про те, що АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» порушено п. п. 198.1-198.3 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам із ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 33874372), в результаті чого завищено податковий кредит (рядок 17): в січні 2020 року на суму ПДВ - 495 500,00 грн; в лютому 2020 року на суму ПДВ - 1 050 166,66 грн; в березні 2020 року на суму ПДВ - 1 076 666,66 грн.
Щодо формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» з контрагентом - ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ37215640). Протягом періоду, що перевіряється, ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 37215640) виписані податкові накладні в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» на загальну суму ПДВ 1 360 416,66 грн. До складу податкового кредиту АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» віднесено суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» до податкових періодів жовтень 2018 року, січень-лютий 2020 року. 
Перевіркою встановлено, що ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» знаходиться на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька ДПІ; основний вид діяльності: 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; відомості про держреєстрацію від 08.12.2010 №12271020000011935; реєстрація в ДПА від 13.12.2010 №6098, статутний фонд - 1000 грн., облікова кількість штатних працівників - 5 осіб (нарахування єдиного внеску), основні засоби - 30 тис. грн. Відомості про об`єкти оподаткування: станом на 01.01.2019 - відсутні такі об`єкти оподаткування. 
Згідно наданих первинних документів ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» надає послуги (Розробка екологічного обґрунтування щодо продовження дії спеціального дозволу у Мінприроди до отримання відповідного погодження, Розробка звіту по геолого- економічній оцінці у відповідності з вимогами «Інструкції до звітів про геологічне надр» щодо продовження дії спеціального дозволу до ДНВП «Геоінформ України» для отримання позитивного висновку, Розробка та корегування гірничо-геологічного, екологічного та техніко-економічного обґрунтування подовження спеціального дозволу до отримання позитивного висновку комісії Державної служби геології та надр України) в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ».
Проте, під час проведення перевірки встановлено, що фактично ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» не є надавачем послуг з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для надання необхідних послуг (станом на 01.01.2019 - відсутні такі об`єкти оподаткування, чисельність - 5 осіб). 
В ході аналізу встановлені взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання, які мають безпосередній вплив на дослідження факту реальності господарської операції між АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» та ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ»: у жовтні 2018 року надано послугу (Розробка екологічного обґрунтування щодо продовження дії спеціального дозволу у Мінприроди до отримання відповідного погодження та Розробка звіту по геолого- економічній оцінці у відповідності з вимогами «Інструкції до звітів про геологічне надр» щодо продовження дії спеціального дозволу до ДНВП «Геоінформ України» для отримання позитивного висновку) в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» - були перевиставлені по ланцюгу постачання на ТОВ «КОНТАДО» (код ЄДРПОУ 41724387): ТОВ «КОНТАДО» (ЄДРПОУ 41724387) - ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ». Первісний надавач послуг ТОВ «КОНТАДО» (ЄДРПОУ 41724387) - основні засоби - звітність не подано, чисельність - 4 осіб, окрім ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» підприємство в жовтні 2018 року здійснило реєстрацію в ЄРПН податкових накладних з номенклатурою розробка проектної документації, послуга з технічного обслуговування, розробка алгоритму та проведення випробування та ін.. в адресу ще 29 СГД, що, безумовно, потребувало б більшої кількості трудових та матеріальних ресурсів. 
ТОВ «КОНТАДО» в жовтні 2018 року формує податковий кредит за рахунок придбання: Олія соняшникова рафінована, Дрібняк коксовий, Приправка Exclusive PROF Куркума, пластівці Суміш 6 видів зерн. 
Згідно даних ЄРПН для ТОВ «КОНТАДО» відсутні зареєстровані контрагентами ПН за період жовтень - листопад 2018 року. Тобто, неможливо встановити надавача послуг на АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» у жовтні 2018 року. ТОВ «КОНТАДО» за період діяльності подавав податкову звітність лише за період з квітень 2018 року по листопад 2018 року. - у жовтні 2018 року надано послугу (Розробка та корегування гірничо-геологічного, екологічного та техніко-економічного обґрунтування подовження спеціального дозволу до отримання позитивного висновку комісії Державної служби геології та надр України) в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» - були перевиставлені по ланцюгу постачання на ТОВ «ДЕСЕНТА» (ЄДРПОУ 42108082): ТОВ «ДЕСЕНТА» (ЄДРПОУ 42108082) - ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ». Первісний надавач послуг ТОВ «ДЕСЕНТА» (ЄДРПОУ 42108082) - основні засоби - 525 тис.грн., чисельність - 6 осіб, окрім ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» підприємство в жовтні 2018 року здійснило реєстрацію в ЄРПН податкових накладних про надання послуг в адресу ще 33 СГД, що, безумовно, потребувало б більшої кількості трудових та матеріальних ресурсів. ТОВ «ДЕСЕНТА» в жовтні 2018 року формує податковий кредит за рахунок придбання: м`ясо яловичини 1 кат., вугілля кам`яне марка ДГ, пшениця та ін.
Крім того, 04.02.2020 прийнято рішення № 14325 про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. 
Тобто, неможливо встановити надавача послуг на АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» у жовтні 2018 року. 
Виходячи з вищезазначеного, суд погоджується з висновками контролюючого органу про порушення АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» п. п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам із ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 33874372), в результаті чого завищено податковий кредит (рядок 17): в січні 2020 року на суму ПДВ - 495 500,00 грн; в лютому 2020 року на суму ПДВ - 864 916,66 грн.
Щодо формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» з контрагентом - постачальником ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 31540042), суд зазначає таке.
Протягом періоду, що перевіряється, ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» виписані податкові накладні в адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» на загальну суму ПДВ 193 500,00 грн.
До складу податкового кредиту АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» віднесено суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» до податкового періоду липень 2019 року.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» знаходиться на обліку в ГУ ДПС у м. Києві, Лівобережна ДПІ; основний вид діяльності: 22.19 Виробництво інших гумових виробів; відомості про держреєстрацію від 30.05.2001 №0020211; реєстрація в ДПА від 13.06.2001 №3402, статутний фонд - 11800 грн, облікова кількість штатних працівників - 42 осіб (нарахування єдиного внеску), основні засоби - 172,6 тис. грн. Відомості про об`єкти оподаткування: станом на 01.06.2019 - нежитлові приміщення, літ. Е, нежитлова будівля, літ.Н, адміністративна будівля, літ.А, автотранспорт, приміщення.
Згідно наданих первинних документів ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» реалізовує товар (Ущільнення 5537 5401 00, Гідроциліндр повороту 2Д 5580 0169 07, Циліндр ковша 5580 0020 24, Циліндр куліси 5580 0020 23) на загальну суму ПДВ 193500,00 грн.
Під час проведення перевірки встановлено, що фактично ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» не є виробником товару (Ущільнення 5537 5401 00) з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для виробництва необхідного обсягу специфічного товару - згідно Нарахування єдиного внеску за перевіряємий період - чисельність працівників складала 42 осіб.
Згідно Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 6 місяців 2019 року, балансова вартість основних засобів становила станом на 01.07.2019 року - 172,6 тис.грн.
Тобто, виробничі потужності (прилади, обладнання для виробництва Ущільнення 5537 5401 00) у ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 21932104) відсутні.
В ході проведеного аналізу ЄРПН та АІС «Податковий Блок» встановлено, що ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 21932104) у липні 2019 року було придбано «Ущільнення 5537 5401 00» по наступному ланцюгу постачання: ТОВ «РАНГ ГРУП» (ЄДРПОУ 42393522) - ТОВ «АРКАДА АКТИВ» (ЄДРПОУ 42422940) - ТОВ «СТОК ХОЛД» (ЄДРПОУ 42848285) - ТОВ «ТРИГОНАЛ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 38285093) - ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 31540042) - АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ».
Згідно бази даних АІС «Податковий блок» встановлено обрив ланцюга постачання: ТОВ «РАНГ ГРУП» (ЄДРПОУ 42393522) - чисельність - 14 осіб, основні засоби - 0,00 грн., вид діяльності - 46.35-оптова торгівля тютюновими виробами. Відомості про об`єкти оподаткування: магазин, склад. Стан - 33. у стані припинення (відомості про наявність заборгованості). Під час проведення перевірки встановлено, що фактично ТОВ «РАНГ ГРУП» не є виробником товару (Ущільнення 5537 5401 00) з огляду на незначну кількість матеріальних та трудових ресурсів підприємства для виробництва необхідного обсягу специфічного товару – згідно нарахування єдиного внеску за перевіряємий період - чисельність працівників складала 14 осіб, основні засоби - 0,00 грн., вид діяльності - 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами. Тобто, виробничі потужності (прилади, обладнання) у ТОВ «РАНГ ГРУП» відсутні.
Податковий кредит сформовано за рахунок придбання сигарети з фільтром, брюки чоловічі синтетичні, фанта апельсин, корм для собак, щебінь шлаковий фр. 40-70мм М600.
ТОВ «РАНГ ГРУП» за період діяльності подавав податкову звітність лише за період з грудень 2018 року по червень 2019 року.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, згідно проведеного податкового аналізу даних інформаційних баз ДПС України: ІС «Податковий блок», «Картка платника, податкова звітність» встановлено, що по ТОВ «РАНГ ГРУП» (ЄДРПОУ 42393522) наявне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку за № 23212 від 05.02.2020 – п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (наявна податкова інформація структурного підрозділу стосовно взаємовідносин з суб`єктами господарювання, які віднесені та/або свідчать про здійснення ризикових операцій).
Зважаючи на викладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про те, що неможливо встановити фактичного виробника та джерело походження товару (ущільнення 5537 5401 00), поставленого ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 31540042) на адресу АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ».
Виходячи з вищезазначеного, АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» (код ЄДРПОУ 00191307) порушено п. п. 198.1-198.3 ст. 198 ПК України по взаємовідносинам із ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 31540042), в результаті чого завищено податковий кредит (рядок 17) в липні 2019 року на суму ПДВ - 102 666,67 грн. 
Щодо порушень податкового законодавства, які увійшли в податкове повідомлення-рішення від 12.02.2026 № 000/106/32-00-07-13 (форми «Р») щодо податку на прибуток, суд зазначає таке.
В ході перевірки АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» за період, охоплений перевіркою, оприбутковано за даними бухгалтерського обліку ТМЦ/послуги за угодами з постачальниками, реальність операцій з якими за висновками контролюючого органу не підтверджена, на загальну суму 27 814 271 грн. Як наслідок, АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» занижено доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування на загальну суму 27 814 271 грн, (в т. ч. за 2018 рік, півріччя 2019 року, три квартали 2019 року, 2020 рік) в частині не відображення доходів у фінансовій звітності за рахунок не включення вартості безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей/послуг від невстановленої особи, а саме: 
- щодо ТОВ "СКАРБ" за 2 квартал 2019 року, сума об`єкта оподаткування 1 957 597,20 грн, сума податку на прибуток 352 367,50 грн;
- щодо ТОВ "ВКП "СІАЛ ДЖЕТ УКРАЇНА" за 3 квартал 2019 року, сума об`єкта оподаткування 616 000,02 грн, сума податку на прибуток 110 880,00 грн;
- щодо ТОВ "НВФ АМГ ЛТД" за 4 квартал 2020 року, сума об`єкта оподаткування 1 344 174,18 грн, сума податку на прибуток 241 951,35 грн;
- щодо ТОВ "ВЕАГН УКРАЇНИ" за 4 квартал 2018 року, сума об`єкта оподаткування 15 733 999,92 грн, сума податку на прибуток 2 832 119,99 грн;
- щодо ТОВ "ВЕГАГН УКРАЇНИ" за 4 квартал 2018 року, сума об`єкта оподаткування 8 162 499,96 грн, сума податку на прибуток 1 469 249,99 грн. 
В періоді, що перевірявся встановлено, що АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» мало взаємовідносини з підприємствами, в результаті чого:
- встановлено заниження доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування на загальну суму 27 814 271 грн, (в т.ч. за 2018 рік, півріччя 2019 року, три квартали 2019 року, 2020 рік) в частині не відображення доходів у фінансовій звітності за рахунок не включення безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей/послуг від невстановлених осіб.
Виходячи з вищевикладеного, та в зв`язку з тим, що АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» факт отримання товару/отримання послуг не заперечується, перевіркою встановлено, що зазначений товар/отримані послуги було фактично отримано від невстановлених осіб.
Ведення податкового обліку регламентується ПК України наступним чином.
Згідно з п. 44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пп. 14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги:
а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;
б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;
в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.
Відповідно до норм ПК України, який діяв за період, що перевірявся:
пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 – об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Таким чином, готова продукція, передана підприємству безкоштовно призводить до збільшення активу та зростання майбутніх економічних вигід, і відповідно визнається доходом.
Згідно ст. 4 Закону №996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема:
обачність - застосування в бухгалтерському обліку методів оцінки, які повинні запобігати заниженню оцінки зобов`язань та витрат і завищенню оцінки активів і доходів підприємства;
повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;
нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;
превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Статтею 83 ПК України визначено перелік матеріалів, що є підставами для висновків посадових осіб контролюючих органів. 
Підпунктом 83.1.2 ст. 83 ПК України зазначено, що підставою для висновків при проведенні перевірки є податкова інформація.
Встановлені перевіркою факти підтвердження фізичного переміщення ТМЦ/отримання послуг в обсягах, зазначених у документах, заявлених як первинні, та відображення в подальшому АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» в регістрах бухгалтерського обліку, первинних документах, фінансової та податкової звітності вартісних обсягів готової продукції, не спростовує використання ТМЦ у виробництві (отримання послуг), проте вказує на внесення недостовірних даних АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» до бухгалтерського обліку щодо постачальника ТМЦ (юридичної особи - контрагента).
Тобто, ТМЦ/виконані роботи отримано АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» від невстановленої особи.
Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України з урахуванням положень пп. 14.1.13, п. 14.1 ст. 14 ПК України, що призвело до заниження доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування на загальну суму 27 814 271 грн у розрізі звітних податкових періодів: за 2018 рік в сумі 23 896 500 грн (4 квартал 2018 року - 23 896 500 грн), півріччя 2019 року в сумі - 1 957 597 грн (2 квартал 2019 – 1 957 597 грн), три квартали 2019 року - у сумі 2 573 597 грн (3 квартал 2019 року 616 000 грн), 2020 рік в сумі 1 344 174 (4 квартал 2020 - 1 344 174).
Зазначене призвело до заниження показника по рядку 4 Декларації з податку на прибуток на загальну суму 27 814 271 грн у розрізі звітних податкових періодів: за 2018 рік в сумі 23 896 500 грн (4 квартал 2018 року 23 896 500 грн), півріччя 2019 року в сумі - 1 957 597 грн (2 квартал 2019 - 1 957 597 грн), три квартали 2019 року - у сумі 2 573 597 грн (3 квартал 2019 року 616 000 грн) та за 2020 рік в сумі 1 344 174 (4 квартал 2020 - 1 344 174).
Таким чином, за результатами перевірки, встановлено порушення п. п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 5 «в» Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід»; Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку 15 «Дохід від договорів з клієнтами», ст. ст. 1, 3, 4, 9, 11, 12 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зі змінами та доповненнями; п. 1, п. 2, п. 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зі змінами та доповненнями; п. 1 розділу І Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291 в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 5 006 569 грн у розрізі звітних податкових періодів: за 2018 рік в сумі 4 301 370 грн (4 квартал 2018 - 4 301 370 грн), Півріччя 2019 рік 352 367 грн, (2 квартал 2019 - 352 367 грн), три квартали 2019 року в сумі 463 248 грн, (3 квартал 2019 - 110 880 грн), 2020 рік в сумі 241 951 грн (4 квартал 2020 - 241 951 грн).
За сукупністю викладених в акті перевірки фактів, не підтверджено реальність проведення господарських операцій АТ «КРИВБАСЗАЛІЗОРУДКОМ» з контрагентами-постачальниками.
Контролюючим органом за період, що перевірявся, встановлено відсутність матеріально-технічного забезпечення для ведення господарської діяльності контрагентів, встановлення обривів ланцюга постачання, неможливість встановлення джерела походження товару та фактичних постачальників/надавачів послуг, що дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності в розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України та ч. 1 і ч. 2 ст.3 ГК України.
З огляду на матеріали справи, суд погоджується з висновками контролюючого органу про те, що вищезазначені контрагенти-постачальники здійснювали діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам, тобто АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ».
Зокрема, про нереальність господарських операцій свідчать неможливість відстежити виробника/надавача послуг та походження товару.
Отже, наведене свідчить, що контрагенти постачальники фактично не мали можливості виробляти той обсяг товару/надавати послуги який декларували у відповідних періодах в рамках укладених із АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» договорів, що свідчить про формальний підхід до оформлення первинних документів по вказаним операціям.
Тобто, АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції, з придбання ТМЦ/послуг у ТОВ «СКАРБ», ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СІАЛ ДЖЕТ Україна», ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА АМГ ЛТД», ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОНОМІКИ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ», ТОВ «ВІДДІЛЕННЯ ЕКОЛОГІЇ ТА ГЕОЛОГІЇ АКАДЕМІЇ ГІРНИЧИХ НАУК УКРАЇНИ» та як наслідок порушено п. п. 198.1-198.3 ст. 198 ПК України (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою), що у свою чергу призвело до завищення суми податкового кредиту.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість неможливо з`ясовувати, такі обставини як рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
За визначенням п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно п. п. 198.1-198.3 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг. 
Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України (в редакції що діяла на момент здійснення господарських операцій) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Юридичні наслідки виконання правочину, визначаються у більшій мірі його сутністю, ніж зовнішнім оформленням. Якщо форма та вид правочину не відповідають відносинам, що фактично відбулися при його виконанні, то податкові наслідки визначаються відповідно до правовідносин, що реально настали між сторонами. (судова доктрина «Зміст над формою»).
Враховуючи, отриману податкову інформацію, яка відповідно до пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України є однією з підстав для здійснення висновків під час проведення перевірок та встановлену невідповідність документів наданих в ході проведення поточної перевірки, дає змогу стверджувати щодо вчинення нереальної господарської операції та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом п. 44.1 ст. 44 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.
В ході перевірки АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» за період, охоплений перевіркою, оприбутковано за даними бухгалтерського обліку ТМЦ/послуг за угодами з постачальником реальність операцій з якими не підтверджена. Як наслідок, АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» занижено доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування в частині не відображення доходів у фінансовій звітності за рахунок не включення вартості безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей/послуг від невстановленої особи.
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704), зі змінами та доповненнями.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996): первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
З урахуванням п. 2 статті 3 Закону, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Відповідності до статті 4 Закону №996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких основних принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.
Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів (пункт 6 статті 8 Закону №996).
Згідно з п. 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.
Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. 
Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства (пп.2.5 п.2 Положення).
Відповідно до пп.2.13 п.2 Положення, керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.
Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.
Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників (пп. 2.15 п. 2 Положення).
Встановлені перевіркою факти підтвердження придбання ТМЦ/послуг в обсягах, зазначених у документах, заявлених як первинні, та відображення в подальшому АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» в регістрах бухгалтерського обліку, первинних документах, фінансової та податкової звітності вартісних наданих послуг, не спростовує їх використання, проте вказує на внесення недостовірних даних АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» до бухгалтерського обліку щодо постачальника ТМЦ (юридичної особи - контрагента).
Тобто, ТМЦ/послуги отримано АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» від невстановленої особи.
Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено отримання АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» ТМЦ/послуги від невстановленої особи, перевіркою встановлено, порушення п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України з урахуванням положень пп. 14.1.13, п. 14.1 ст. 14 ПК України, що призвело до заниження доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.
За сукупністю викладених в Акті перевірки фактів, не підтверджується реальність проведення господарських операцій АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» з контрагентами-постачальниками.
Вказані вище обставини підтвержує інформація, зазначена в первинних документах наданих до перевірки, даними АІС «Податковий блок» (відсутність у контрагентів законних джерел походження товару, відсутність відповідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів та відсутністю фактичних виконавців по ланцюгу постачання тощо).
Вказані дії умисні, за сукупністю обставин, оскільки саме цією юридичною особою були створені умови заниження бази оподаткування ПДВ, через використання схеми ухилення від сплати податків, шляхом оплати товару (робіт/послуг), у тому числі ПДВ, невідомого походження.
Суд наголошує на тому, що позивач міг дотримуватись правил і норм визначених ПК України, однак, вказаного не здійснив та не виконав свого податкового обов`язку, за сукупністю обставин платник податків віднісся без належної обачності до вибору контрагентів, а відтак метою платника було отримання податкової «преференції».
Платник податків створив формальний документообіг між кількома суб`єктами господарювання - контрагентами (недостатня чисельність працюючих, відсутність (незначна наявність) основних засобів, відсутність технічної та матеріальної бази для виконання робіт/надання послуг, відсутність фактичних виробників (виконавців) по ланцюгу постачання тощо, наявна несплата, недекларування податків чи сплата в мінімальному обсязі по ланцюгу) задля мінімізації сплати податкових зобов`язань (формування податкового кредиту, що не підтверджений реально здійсненими операціями за рухом товару чи наданими роботами/послугами) тобто з усвідомленням настання шкідливих наслідків для бюджету.
Положення статті 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Одним з принципів податкового законодавства України є загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу (пп. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 ПК України).
АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» має у структурі підрозділ, відповідальний за складання податкової звітності. Тобто, позивач мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачено відповідальність, проте не вжито достатніх заходів щодо їх дотримання.
Підприємницька діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Так, належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.
Надані в ході перевірки документи та надані заперечення, не спростовують наявність вини АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» та не містять пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку.
Згідно п. 112.2 ст. 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Щодо відображення у поданій звітності платниками податків трудових та матеріальних ресурсів, суд зазначає таке.
Щодо відображення матеріальних ресурсів слід зазначити, що відповідно до абз. 4 п. 63.3 ст. 63 ПК України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. 
Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.
Також, в п. 68.3 ст. 68 ПКУ органи, що ведуть облік або реєстрацію рухомого майна та інших активів, які є об`єктом оподаткування, зобов`язані повідомляти про власників та/або користувачів такого рухомого майна та інших активів, розміщених на відповідній території, або про транспортні засоби, зареєстровані у цих органах, та їх власників контролюючі органи за своїм місцезнаходженням щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця. Порядок такого повідомлення встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до абз. 1 п. 8.4 «Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 №462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
Згідно з абз. 2 п. 8.4 Порядку у повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Тобто, у разі відсутності відповідних повідомлень з боку підприємств, інших органів, слід казати про відсутність факту оренди/власності/іншого користування відповідним майном у контрагентів позивача та не підтвердження можливості надання відповідних господарських послуг відповідним контрагентом.
У постанові Верховного Суду від 05.05.2023 по справі № 1340/5998/18 зазначено: «Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податків даних податкового обліку.
Щодо відображення платниками податків додатково залучених трудових ресурсів слід зазначити таке.
Відповідно до пп. 14.1.183 п. 14.1 ст. 14 ПК України наявне визначення послуги з надання персоналу - це господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.
Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.
Стосовно наявності трудових ресурсів, то кожен податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податків, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи відповідну ставку (пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України).
У разі, якщо особа знаходиться на спрощеній системі оподаткування (наприклад, сільськогосподарські товаровиробники), то відповідно до п. 297.3 ст. 297 ПК України платник єдиного податку виконує передбачені цим Кодексом функції податкового агента у разі нарахування (виплати, надання) оподатковуваних податком на доходи фізичних осіб доходів на користь фізичної особи, яка перебуває з ним у трудових або цивільно-правових відносинах.
Відповідно до п. 2 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 № 111/26556, (у редакції наказу Міністерства фінансів України 15.12.2020 № 773), розділ І Розрахунку «Нарахування доходу та єдиного внеску за найманих працівників в розрізі місяців звітного кварталу» містить у розрізі місяців звітного кварталу (1, 2, 3) інформацію щодо нарахованого єдиного внеску.
До суду позивачем не було надано договорів аутстафінгу. Тому, відсутнє підтвердження права на не відображення відповідних виплат підприємствами-контрагентами особам, які додатково могли бути залучені до виконання господарських операцій.
Крім того, залучення осіб на підставі договору аутстафінгу підпадає під визначення, яке наявне в ПК України, а саме «послуги з надання персоналу».
В постанові Верховного Суду від 07.09.2023 по справі № 826/19492/15 зазначено, що вважливим є необхідна кількість трудових ресурсів та відповідних потужностей для виробництва/постачання відповідного товару: «Про необґрунтованість податкової вигоди свідчать також доводи контролюючого органу про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна та обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником у документах обліку; відсутність документів обліку».
Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на наступному.
15.05.2026 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, які було долучено до матеріалів справи, однак, при розгляді справи судом не враховано з огляду на те, що підготовче провадження закрито 20.04.2026 та станом на 15.05.2026 відсутні підстави для прийняття заяв по суті справи поза межами строку, встановленого сторонам для подання доказів та відповідних пояснень до суду.
Разом із тим, представником відповідача у судовому засіданні, призначеному на 18.05.2026, надано усні пояснення з питання висновків проведеної державної експертизи.
Так, представник відповідача наголошував на тому, що протоколи засідань (та документи, які зазначені у відповідних протоколах), результати державної експертизи, висновки від Мінприроди, висновки від комісії Держгеонадр, висновки ДНВП «Геоінформ України», протоколи погодження договірних цін, позивачем до перевірки надано не було. Також під час судового розгляду, окрім протоколів засідань, додаткових документів надано не було.
Щодо посилання позивача на висновки експертизи, які зазначено в протоколах засідань колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 11.09.2018, представник відповідача зауважив на тому, що експертна установа не може підміняти собою контролюючий орган та визначати наявність або відсутність відповідних податкових правопорушень, як було зроблено у відповідному висновку експерта.
У свою чергу, представник позивача свої заперечення щодо викладеної позиції представника відповідача в судовому засіданні під час розгляду справи не висловив, твердження представника відповідача не спростував. 
Щодо викладеного питання суд зазначає, що перелік суб`єктів судово-експертної діяльності визначається ст. 7 Закону України «Про судову експертизу».
Згідно до ч. 6 ст. 102 КАС України питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Відповідно до ч. 2 ст. 101 КАС України предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до ч. ч. 3-6 ст. 101 КАС України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
Відповідно до ч. 4 ст. 104 КАС України висновок експерта, складений за результатами позасудового експертного дослідження, під час якого був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 104 КАС України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Відповідно до ч 2 ст. 112 КАС України висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 113 КАС України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.
Згідно викладених приписів чинного законодавства України, суд погоджується з позицією представника відповідача щодо обов`язку доказування, незважаючи на наявність відповідних висновків експертизи, більше того, враховуючи, що позивачем відповідних експертних документів не було надано ні до суду, ані під час перевірки компетентним особам контролюючого органу.
У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.03.2021 по справі № 910/18649/19 зазначено, що висновок експерта не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта як джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.
Тобто, зазначена теза підтверджує те, що висновок експерта має субсидіарний характер. Крім того, така позиція викладена і в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30.10.2018 по справі № 826/6667/16.
У пункті 65 рішення Європейського суду з прав людини «Булвес АД» проти Болгарії» від 22.01.2009, (заява № 3991/03) зазначено, що загальні інтереси спільноти полягають у підтриманні фінансової стабільності системи оподаткування ПДВ разом із її сукупністю нормам щодо нарахування ПДВ до сплати, податкових пільг, податкового кредиту та відшкодування ПДВ. Основними елементами підтримання такої стабільності слід визнати повне і своєчасне виконання усіма платниками ПДВ своїх зобов`язань щодо декларування та сплати ПДВ та, в кінцевому результаті, запобігання будь-яких видів шахрайських зловживань у вказаній системі.
Щодо цього Верховний Суд визнав, що необхідно покладати край спробам зловживання у сфері оподаткування і що з метою попередження таких зловживань може бути розумним передбачати у національному законодавстві вимоги особливої обачливості для платників ПДВ» (постанова Верховного Суду від 28.10.2019 по справі №280/5058/18).
Відповідно до положень п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пронін проти України» (заява № 63566/00) від 18.07.2006, суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Щодо кримінальних проваджень, в яких фігурує позивач, суд зазначає, що останні діють поза межами періодів, охоплених перевіркою. Відтак, наявність кримінальних проваджень не впливає на спірні правовідносини. Таким чином, означені доводи відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, суд до уваги не бере. 
Отже, матеріалами справи підтверджується, що контролюючим органом на адресу позивача були направлені відповідні запити та повідомлення про надання документів. Водночас, як встановлено судом, позивачем не було надано повного комплекту документів, необхідних для підтвердження реальності спірних господарських операцій та правомірності формування податкового обліку.
Суд враховує, що відповідно до ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників на підставі первинних документів.
За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, не підтверджені належним чином оформленими податковими накладними та іншими документами.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані вести облік на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку та інших документів.
Суд зазначає, що сам факт наявності формально оформлених первинних документів не є безумовною підставою для формування податкового кредиту та витрат, якщо контролюючим органом доведено відсутність реального характеру господарських операцій.
Верховний Суд у численній судовій практиці неодноразово зазначав, що наслідки для податкового обліку створює лише реальний рух активів та фактичне здійснення господарської операції.
Так, у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №804/5444/16 зазначено, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, який є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Наявність лише формально оформлених первинних документів не є достатньою підставою для формування податкового кредиту, якщо фактичне здійснення господарських операцій не підтверджено належними доказами. Верховний Суд наголосив, що первинні документи мають підтверджувати реальний характер господарських операцій та фактичний рух активів.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №822/2562/16 зазначив, що визначальним для вирішення податкового спору є встановлення фактичного руху активів у процесі виконання договорів, а первинні документи у своїй сукупності повинні беззаперечно підтверджувати реальне вчинення господарських операцій.
У постанові від 05.05.2023 у справі №160/15514/20 Верховний Суд дійшов висновку, що господарські операції для цілей формування податкової вигоди повинні бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 звернула увагу на необхідність комплексної оцінки всіх доказів у справі та підтвердження реального характеру господарських операцій, а не лише формальної наявності документального оформлення.
Суд враховує, що відповідно до узагальненої практики Верховного Суду право платника податків на формування податкового кредиту виникає лише у разі реального здійснення господарських операцій, що підтверджуються належними первинними документами та відповідають їх економічному змісту.
Враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено реальності спірних господарських операцій у достатньому обсязі, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.
Судом також встановлено, що під час перевірки позивачем не було надано значної частини документів, на які він посилається під час судового розгляду справи.
При цьому суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення покладається на відповідача, однак кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У даному випадку відповідачем надано належні та допустимі докази на підтвердження правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.
Суд також враховує положення статей 72-74 ПК України, відповідно до яких контролюючий орган має право здійснювати збір, опрацювання та використання податкової інформації.
Податкова інформація, використана контролюючим органом під час перевірки, була отримана у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому є належним та допустимим доказом.
Правова позиція щодо допустимості використання податкової інформації як доказу викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №813/1200/18, від 07.10.2019 у справі №1540/4792/18, від 19.06.2020 у справі №140/388/19.
Судом також враховується, що акт перевірки є носієм доказової інформації щодо виявлених порушень та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.
Посилання позивача на порушення процедури проведення перевірки суд оцінює критично, оскільки виявлені недоліки в оформленні окремих документів не свідчать про відсутність у контролюючого органу законних підстав для проведення перевірки та не спростовують встановлених порушень податкового законодавства.
Суд також враховує принцип належної податкової обачності.
Здійснюючи господарську діяльність, платник податків повинен діяти добросовісно, розумно та обачливо при виборі контрагентів, перевіряти їх ділову репутацію, наявність необхідних ресурсів та можливість реального виконання господарських операцій.
Наведений підхід узгоджується з правовими висновками Верховного Суду щодо необхідності підтвердження реальності господарських операцій та належної обачності платника податків.
Оцінюючи надані сторонами докази у сукупності відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Водночас відповідачем доведено, що податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та ПК України.
Підстав для висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень судом не встановлено.
Усі інші аргументи сторін є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду останні не спростовують.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом обґрунтовано.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За приписами ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, у задоволенні позовної заяви слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає про відсутність підстав для їх розподілу, з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 90, 94, 139, 143, 193, 241-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, – 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 27.05.2026.

Суддя І.О. Лозицька