ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/531/26
Провадження №2/338/710/26
18 червня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді Куценка О. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в :

08 квітня 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» - адвокат Ткаченко Ю. О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 71911493 від 08 серпня 2025 року та кредитним договором № 8134888 від 01 серпня 2025 року в загальному розмірі 41 157,51 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 4 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договори про надання коштів у кредит, а саме: договір № 71911493 від 08 серпня 2025 року та договір № 8134888 від 01 серпня 2025 року.
За доводами позову, 08 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71911493, умовами якого передбачено надання відповідачу кредиту в розмірі 7 000,00 грн строком на 30 днів, а саме з 08 серпня 2025 року по 06 вересня 2025 року, із фіксованою процентною ставкою 0,350 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15,00 % від суми наданого кредиту, тобто 1 050,00 грн. У разі порушення строків повернення кредиту договором передбачено нарахування пені в розмірі 4,00 % на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68777, який був надісланий на електронну адресу, зазначену відповідачем.
Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн на банківську картку / платіжний інструмент № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією, довідкою платіжної установи та іншими письмовими доказами.
За розрахунком позивача заборгованість за договором кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року становить 22 785,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 735,00 грн - заборгованість за процентами; 1 050,00 грн - заборгованість за комісією; 14 000,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою; 0,00 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування.
Також позивач вказує, що 01 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8134888, умовами якого передбачено надання відповідачу кредиту в розмірі 5 000,00 грн строком на 360 днів, а саме з 01 серпня 2025 року по 26 липня 2026 року, із фіксованою процентною ставкою 0,95 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту становить 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 862,50 грн. У разі порушення строків повернення кредиту договором передбачено нарахування неустойки в розмірі 250,00 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 231871, який був надісланий на електронну адресу, зазначену відповідачем.
Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на банківську картку / платіжний інструмент № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжною інструкцією, довідкою платіжної установи та іншими письмовими доказами.
За розрахунком позивача заборгованість за договором кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року становить 18 372,51 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3 372,50 грн - заборгованість за процентами; 0,01 грн - заборгованість за комісією; 10 000,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою; 0,00 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за понадстрокове користування.
Крім того, позивач зазначає, що 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, у тому числі до відповідача за кредитними договорами № 71911493 від 08 серпня 2025 року та № 8134888 від 01 серпня 2025 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 23/12/25-02 від 23 грудня 2025 року первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за договором кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року. Відповідно до Реєстру прав вимог № 23/12/25-01 від 23 грудня 2025 року первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за договором кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року.
Позивач вказує, що відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу, сплати процентів та інших нарахувань не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, який набув право вимоги за договорами факторингу.
Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Акцент-Банк».
Представник позивача у позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Від АТ «Акцент-Банк» на виконання ухвали суду надійшла інформація, з якої вбачається, що картка № НОМЕР_2 належить відповідачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а з виписки по рахунку встановлено зарахування 01 серпня 2025 року коштів у розмірі 5 000,00 грн.
Від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надійшла інформація, з якої вбачається, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано картку № НОМЕР_1 , а також надано виписку за період з 08 серпня 2025 року по 11 серпня 2025 року.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, однак у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, доказів повного або часткового погашення заборгованості, заперечень проти позову чи клопотань щодо розгляду справи до суду не надав.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням заочного рішення відповідно до статей 280–283 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку з чим позивач, як новий кредитор, звернувся до суду за захистом свого права шляхом стягнення заборгованості.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти, оферти, однією стороною та її прийняття, акцепту, другою стороною.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, якщо сторони домовилися про такий спосіб підписання.
Судом встановлено, що 08 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 71911493, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68777.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн на строк 30 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити проценти за користування кредитом.
З матеріалів справи вбачається, що сума кредиту за договором № 71911493 від 08 серпня 2025 року становила 7 000,00 грн, строк кредитування - 30 днів, дата надання кредиту - 08 серпня 2025 року, дата повернення кредиту - 06 вересня 2025 року, процентна ставка - 0,350 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту.
Судом встановлено, що позивачем надано належні письмові докази фактичного перерахування кредитних коштів за договором кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року, а саме платіжну інструкцію № 704ff224-cb92-42a0-8a81-e38a2768c0fe від 08 серпня 2025 року, довідку платіжної установи та інші письмові докази, з яких вбачається, що на картку № НОМЕР_1 , зазначена у матеріалах справи як належна відповідачу, було перераховано грошові кошти у сумі 7 000,00 грн.
Крім того, від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надійшла інформація, з якої вбачається, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано картку № НОМЕР_1 , а з наданої банком виписки за період з 08 серпня 2025 року по 11 серпня 2025 року вбачається зарахування 08 серпня 2025 року на зазначену картку коштів у розмірі 7 000,00 грн.
Отже, наведені докази у своїй сукупності підтверджують як належність платіжного інструменту (банківської картки) № НОМЕР_1 відповідачу, так і фактичне зарахування на нього кредитних коштів за договором № 71911493 від 08 серпня 2025 року, у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт надання відповідачу кредиту в розмірі 7 000,00 грн.
Також судом встановлено, що 01 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит № 8134888, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 231871.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн на строк 360 днів шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування кредитом.
З матеріалів справи вбачається, що сума кредиту за договором № 8134888 від 01 серпня 2025 року становила 5 000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, дата надання кредиту - 01 серпня 2025 року, дата повернення кредиту - 26 липня 2026 року, процентна ставка - 0,95 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту.
Судом встановлено, що позивачем надано належні письмові докази фактичного перерахування кредитних коштів за договором кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року, а саме платіжну інструкцію № c1c3ade0-3b4c-4bbc-aa63-5263bd79616c від 01 серпня 2025 року, довідку платіжної установи та інші письмові докази, з яких вбачається, що на банківську картку (платіжний інструмент) № НОМЕР_2 , зазначена у матеріалах справи як належна відповідачу, було перераховано грошові кошти у сумі 5 000,00 грн. Вказане також узгоджується з відповіддю АТ «Акцент-Банк» та банківською випискою.
Окремо суд вважає за необхідне надати оцінку доводам позивача щодо настання строку виконання зобов`язання за договором кредитної лінії № 8134888 від 01 серпня 2025 року, оскільки кінцевий строк користування кредитом за цим договором визначено до 26 липня 2026 року.
З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 8134888, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 360 днів, тобто з 01 серпня 2025 року по 26 липня 2026 року.
Разом з тим, умовами договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повного погашення заборгованості у разі прострочення позичальником сплати першого обов`язкового платежу/мінімального обов`язкового платежу на шістдесят другий календарний день. У такому випадку кредитодавець має право вимагати повне погашення кредиту, навіть якщо строк його виплати ще не настав, а позичальник зобов`язаний здійснити дострокове повне погашення заборгованості.
Також договором передбачено, що вимога надсилається позичальнику у вигляді повідомлення на електронну адресу, зазначену в договорі, та/або шляхом направлення вимоги в особистий кабінет позичальника. Повідомлення вважається отриманим позичальником з моменту отримання кредитодавцем електронного підтвердження про таке направлення. Після отримання вимоги позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за договором протягом тридцяти календарних днів з дня отримання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом тридцяти календарних днів позичальник усуне порушення умов договору та здійснить погашення простроченої заборгованості, вимога кредитодавця втрачає чинність. У разі невиконання умов, зазначених у вимозі, або нездійснення погашення простроченої заборгованості вимога залишається чинною, а позичальник зобов`язаний повернути заборгованість у повному обсязі.
З наданої позивачем вимоги про повернення кредиту від 10 листопада 2025 року вбачається, що первісний кредитор повідомив відповідача про прострочення платежу/платежів за договором кредитної лінії № 8134888 від 01 серпня 2025 року на понад два календарних місяці та звернувся до відповідача з вимогою про повернення кредиту.
У вказаній вимозі зазначено, що станом на дату її відправлення розмір заборгованості, яка підлягає поверненню за вимогою, становить 18 372,51 грн. Також відповідача повідомлено, що протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, а саме до 10 грудня 2025 року включно, йому необхідно сплатити кредитодавцю заборгованість за договором. Крім того, відповідачу роз`яснено право усунути порушення за договором шляхом сплати суми простроченої заборгованості, розмір якої станом на дату відправлення вимоги становив 13 325,01 грн.
З довідки про ідентифікацію та направлення повідомлень споживачеві фінансових послуг вбачається, що по договору № 8134888 вимога про повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, була направлена на електронну адресу відповідача, зазначену при укладенні договору, 10 листопада 2025 року о 07 годині 12 хвилин 11 секунд, зі статусом направлення «Message is sent».
Враховуючи умови договору про порядок направлення вимоги та момент, з якого повідомлення вважається отриманим позичальником, суд доходить висновку, що первісний кредитор реалізував передбачене договором право на пред`явлення вимоги про дострокове повне погашення заборгованості за договором № 8134888.
Доказів того, що відповідач протягом тридцяти календарних днів після направлення вимоги усунув порушення умов договору, погасив прострочену заборгованість або виконав вимогу кредитодавця, матеріали справи не містять. Відповідач таких доказів суду не подав.
Отже, після спливу визначеного у вимозі строку, тобто після 10 грудня 2025 року, вимога кредитодавця залишилася чинною, а заборгованість за договором № 8134888 стала такою, що підлягає поверненню у повному обсязі. Відтак станом на дату відступлення права вимоги за реєстром прав вимог від 23 грудня 2025 року право вимоги до відповідача за договором № 8134888 вже існувало в обсязі повної заборгованості, заявленої позивачем
Відомості щодо укладення кредитних договорів, ідентифікації відповідача, використання ним одноразових ідентифікаторів, належності платіжних інструментів, перерахування кредитних коштів та розміру заборгованості узгоджуються між собою. Натомість відповідачем не подано жодних належних і допустимих доказів на спростування факту укладення кредитних договорів, отримання кредитних коштів, належності йому відповідних платіжних інструментів, помилковості платіжних операцій, а також не надано доказів повернення отриманих коштів чи іншого належного виконання грошових зобов`язань.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу й інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом також встановлено, що 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, тобто відступлення права вимоги.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона, фактор, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони, клієнта, за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи, боржника.
З урахуванням наданих позивачем доказів суд доходить висновку, що ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є належним кредитором за спірними зобов`язаннями та має право звертатися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 71911493 від 08 серпня 2025 року та № 8134888 від 01 серпня 2025 року.
Із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року встановлено, що заборгованість відповідача складає 22 785,00 грн, у тому числі: 7 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 735,00 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 1 050,00 грн - заборгованість за комісією, 14 000,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою.
Із розрахунку заборгованості за договором кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року встановлено, що заборгованість відповідача складає 18 372,51 грн, у тому числі: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 3 372,50 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 0,01 грн - заборгованість за комісією, 10 000,00 грн - заборгованість за пенею/неустойкою.
Суд вважає доведеними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної суми боргу та процентів за користування кредитом за обома договорами, оскільки такі вимоги ґрунтуються на умовах укладених договорів, підтверджені письмовими доказами та розрахунками заборгованості, які відповідачем не спростовані.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу та процентами за договором № 71911493 від 08 серпня 2025 року в розмірі 7 735,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 735,00 грн - заборгованість за процентами.
Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу та процентами за договором № 8134888 від 01 серпня 2025 року в розмірі 8 372,50 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3 372,50 грн - заборгованість за процентами.
Загалом у частині основної суми боргу та процентів позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 16 107,50 грн.
Разом з тим суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача комісії за договором кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року в розмірі 1 050,00 грн та комісії за договором кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року в розмірі 0,01 грн.
З матеріалів справи вбачається, що умовами договору № 71911493 від 08 серпня 2025 року передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 15,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 1 050,00 грн. Саме цю суму комісії за договором № 71911493 позивач заявив до стягнення.
Щодо договору № 8134888 від 01 серпня 2025 року суд встановив, що його умовами також передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 17,25 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 862,50 грн. Водночас із наданого позивачем розрахунку заборгованості та реєстру прав вимог вбачається, що до стягнення за цим договором позивач заявив не всю суму передбаченої договором комісії, а лише залишок заборгованості за комісією в розмірі 0,01 грн.
Отже, предметом оцінки суду в цій частині є вимога позивача про стягнення комісії за договором № 71911493 у розмірі 1 050,00 грн та залишку комісії за договором № 8134888 у розмірі 0,01 грн, тобто загалом 1 050,01 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України змістом основного обов`язку кредитодавця за кредитним договором є саме надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, тоді як позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Тобто надання кредитних коштів є не окремою додатковою чи супутньою послугою для позичальника, а безпосереднім виконанням кредитодавцем свого основного обов`язку за кредитним договором.
Суд враховує, що умова договору про покладення на позичальника додаткової плати за дії, які кредитодавець вчиняє на власну користь або на виконання власного обов`язку з надання кредиту, не може бути самостійною підставою для стягнення з позичальника окремої комісійної винагороди, якщо така плата фактично встановлена саме за видачу кредитних коштів та не пов`язана з наданням позичальнику окремої самостійної послуги, яка має для нього власну споживчу цінність.
Комісія за надання кредиту у цьому випадку не є оплатою окремої послуги, фактично наданої відповідачу, а пов`язана з діями кредитодавця щодо виконання власного обов`язку з надання кредитних коштів. Відтак покладення на споживача обов`язку сплатити таку комісію фактично призводить до стягнення окремої плати за дії, які охоплюються самим змістом кредитного договору та становлять обов`язок кредитодавця.
Крім того, позивачем не доведено, які саме окремі, додаткові або супутні послуги були надані відповідачу за відповідну комісію, у чому полягав їх зміст, обсяг, необхідність та самостійна цінність для позичальника. Саме по собі зазначення у договорі умови про сплату комісії за надання кредиту не звільняє позивача від обов`язку довести правову та фактичну обґрунтованість такої вимоги.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені до стягнення комісії за надання кредиту не підлягають стягненню з відповідача, а позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Також суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача пені/неустойки за договором кредиту № 71911493 від 08 серпня 2025 року в розмірі 14 000,00 грн та пені/неустойки за договором кредиту № 8134888 від 01 серпня 2025 року в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит або позику банком чи іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення.
Цією ж нормою встановлено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, невиконання або часткове виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем.
Оскільки заявлена до стягнення пеня/неустойка за обома кредитними договорами нарахована за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитними договорами у період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що такі суми не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню в розмірі 16 107,50 грн, що складається із: 12 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4 107,50 грн - заборгованість за процентами.
У задоволенні позовних вимог у частині стягнення комісій у загальному розмірі 1 050,01 грн та пені/неустойки у загальному розмірі 24 000,00 грн слід відмовити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до стягнення 41 157,51 грн, з яких судом задовольняється 16 107,50 грн, що становить 39,14 % від заявленої ціни позову.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1 041,96 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн, які обґрунтовані поданими до матеріалів справи доказами.
Водночас відповідно до статей 137, 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд враховує їх реальність, необхідність, розумність та співмірність зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, необхідним для їх надання, значенням справи для сторін та ціною позову.
Оцінюючи заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що дана справа є малозначною, належить до категорії типових спорів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, не становить значної фактичної чи правової складності, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а предмет доказування у справі є обмеженим та зводиться до перевірки факту укладення кредитних договорів, надання кредитних коштів, переходу права вимоги до позивача та розміру заявленої до стягнення заборгованості.
Крім того, подані позивачем процесуальні документи та додані до них докази мають типовий характер для цієї категорії справ, а матеріали справи не свідчать про необхідність здійснення адвокатом значного обсягу складної аналітичної роботи, участі у численних судових засіданнях, підготовки складних процесуальних документів чи вчинення інших дій, які б об`єктивно зумовлювали стягнення витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 4 500,00 грн.
За таких обставин суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним щодо складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та ціни позову, а тому з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності підлягає зменшенню з 4 500,00 грн до 3 000,00 грн.
Оскільки позовні вимоги задовольняються частково - на 39,14 %, витрати на професійну правничу допомогу в зменшеному судом розмірі також підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, із визначеної судом співмірної суми витрат на професійну правничу допомогу 3 000,00 грн до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1 174,09 грн.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 2 216,05 грн, з яких: 1 041,96 грн – зі сплати судового збору, 1 174,09 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-285, 354, 355 ЦПК України, суд, 

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість:
за кредитним договором № 71911493 від 08 серпня 2025 року в розмірі 7 735,00 грн (сім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 00 копійок), з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 735,00 грн - заборгованість за процентами;
за кредитним договором № 8134888 від 01 серпня 2025 року в розмірі 8 372,50 грн (вісім тисяч триста сімдесят дві гривні 50 копійок), з яких: 5 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3 372,50 грн - заборгованість за процентами;
а всього стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 16 107,50 грн (шістнадцять тисяч сто сім гривень 50 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 041,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 174,09 грн, а всього 2 216,05 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 22 червня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: