Справа № 420/6508/21 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Одеська міська рада про приведення земельної ділянки до первинного стану,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Одеська міська рада, в якому позивач просить:
зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану шляхом знесення за власний рахунок самовільно збудованого об`єкта містобудування.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 виконані роботи не з капітального ремонту приміщень, як зазначено в декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ОД 141201620842 від 09.06.2020 року, а з нового будівництва об`єкта із одночасним самовільним захопленням земельної ділянки, що перебуває у власності територіальної громади м. Одеси, що також підтверджується попередніми проведеними комісійними обстеженнями даного об`єкта будівництва та фотофіксацією, та в свою чергу потребує отримання права власності (користування) земельною ділянкою та отримання вихідних даних на проектування.
Відповідно до поданих доказів, здійснення нового будівництва замість капітального ремонту є істотним порушенням будівельних норм і правил.
Об`єкт будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинно збудованим. Одеська міська рада є власником спірної земельної ділянки, яка розташована в межах м, Одеси.
За результатами проведених комісійних оглядів, встановлено, що документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за адресою; АДРЕСА_1 , відсутні, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України та підставою вважати про наявність самовільного захоплення земельної ділянки територіальної громади м. Одеси.
Процесуальні дії
Ухвалою суду від 23.04.2021 адміністративний позов залишено без руху.
06.05.2021 за вхід.№22763/21 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18.05.2021 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.06.2021.
У підготовчому засіданні оголошено перерву до 22.06.2021 з метою повідомлення відповідачів шляхом публікації оголошення через повернення поштової кореспонденції без вручення.
Підготовче засідання 22.06.2021 відкладено на 14.07.2021 за клопотання представника ОСОБА_2 
07.07.2021 за вхід.№ЕП/18466/21 надійшли пояснення ОМР, в яких наголошено, що Одеська міська рада с власником земельної ділянки, яка не передавалася нею у власність чи користування іншим суб`єктам, що свідчить про самовільність та протиправність розміщення відповідачами на вказаній ділянці об`єкта нерухомого майна та є підставами для задоволення позовної заяви.
Ухвалою суду від 14.07.2021 у задоволенні клопотання представника відповідача (О.В. Григоренко) про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.
Ухвалою суду від 14.07.2021 позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Одеська міська рада про приведення земельної ділянки до первинного стану залишено без руху.
23.07.2021 за вхід.№ЕП/19886/21 (вхід.№40701/21) надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 06.08.2021 заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за вхід.№40701/21 задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 06.08.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача (Басюка М.О.) про закриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 06.08.2021 зупинено провадження у справі №420/6508/21 до набрання законної сили рішенням Приморського районного суду міста Одеси у справі №522/7141/21.
Ухвалою суду від 27.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання, провадження у справі поновлено. Розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів України №671 від 19.08.2015 року «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю», з 04 жовтня 2016 року повноваження з державного архітектурно-будівельного контролю в місті Одесі здійснює Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Управління).
Відповідно до Положення про Управління, затвердженого рішенням Одеської міської ради №3043 від 21.03.2018 року, основним завданням Управління є здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України. Управління є виконавчим органом Одеської міської ради та створено відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів з метою здійснення архітектурно-будівельного контролю на території м. Одеси.
Основним завданням Управління є здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України.
Відповідно до п. 2.2.6 Положення, Управління подає позови до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацією витрат та виступає замовником робіт зі знесення самочинно збудованого об`єкта.
19.05:2020 року на адресу Управління ДАБК ОМР надійшов лист Управління з питань охорони об ’ єктів культурної спадщини ОМР за №01 -26/К-161-вих від 18.05.2020 року стосовно демонтажу лавових плит зі сходів на території пляжу «Чайка» за адресою: м. Одеса, 10 ст. Великого Фонтану.
Керуючись статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно з Порядком взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №135 від 29.03.2018 року, 26.05.2020 року Управлінням ДАБК ОМР ініційовано проведення комісійного обстеження із залученням представників Приморської районної адміністрації ОМР, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини ОМР, Департаменту комунальної власності ОМР, Департаменту архітектури та містобудування ОМР.
В ході обстеження встановлено, що за даною адресою невідомими особами влаштовано бетонну основу орієнтовною площею 130 кв.м та товщиною близько 15-25 см, влаштовано 3 стіни з силікатної цегли та металеві опори в кількості 3 шт., також демонтовано лавові плити з лівого маршу сходів, про що складено відповідний акт від 26.05.2020 року. Встановити точну адресу місцезнаходження даного об`єкта будівництва не вдалося у зв`язку з відсутністю замовника будівництва або його уповноважено представника.
21.10.2020 року в ході повторного комісійного обстеження, проведеного посадовими особами Управління ДАБК ОМР із залученням представників Приморської районної адміністрації ОМР, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини ОМР, Департаменту комунальної власності ОМР, Департаменту архітектури та містобудування ОМР, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя ОМР зафіксовано, що невідомими особами влаштовано капітальну споруду невідомого призначення на території пляжу «Чайка», змонтовано віконні та дверні блоки та влаштовано м`яку покрівлю, що підтверджується фотофіксацією. На момент обстеження будівельні роботи не виконувались. За результатами проведеного обстеження складено відповідний акт від 21.10.2020 року. Встановити точну адресу місцезнаходження даного об`єкта будівництва не вдалося у зв`язку з відсутністю замовника будівництва або його уповноважено представника.
За результатом третього комісійного виїзду 30.11.2020 року посадовими особами Управління ДАБК ОМР встановлено точну адресу місцезнаходження об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 .
Відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності наявна інформація щодо реєстрації Управлінням ДАБК ОМР декларації про готовність об`єкту до експлуатації за №ОД 141201620842 від 09.06.2020 року з капітального ремонту нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за даною адресою: АДРЕСА_1 , подану замовником будівництва ОСОБА_2 .
Відповідно до вказаної декларації:
1. Проведено капітальний ремонт нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Технічний нагляд за будівництвом здійснює ОСОБА_3 , сертифікат АТ №007731;
3. Проектна документація розроблена ПП «Проектно-інноваційний центр «Артеміда», код ЄДРПОУ 31255713;
4. Головний архітектор проекту Пелітова О.П. на підставі наказу ПП «ПІЦ «Артеміда» №б/н від 23.04.2009 року, сертифікат АА №001331;
5. Будівельні роботи проводились на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №258 від 05.04.2009 року, виданого Інспекцією ДАБК в Одеській області;
6. Загальна площа об`єкта 122,0 кв.м.
7. Інформація про право власності чи користування земельною ділянкою не зазначена.
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутня інформація щодо реєстрації за ОСОБА_2 права власності (користування) земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка від 06.01.2021 року), 22.06.2020 року зареєстровано право власності на об`єкт за ОСОБА_2 , відомості внесено державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким Олександром Сергійовичем.
21.08.2020 року за договором купівлі-продажу №7393 та №7395 новим власником 1/2 частин об`єкту є ОСОБА_1 , відомості внесено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою Віолетою Султанівною.
За приписами п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю.
На момент обстеження встановлено, що ОСОБА_2 виконані роботи не з капітального ремонту приміщень, як зазначено в декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №ОД 141201620842 від 09.06.2020 року, а з нового будівництва об`єкта із одночасним самовільним захопленням земельної ділянки, що перебуває у власності територіальної громади м. Одеси, що також підтверджується попередніми проведеними комісійними обстеженнями даного об`єкта будівництва та фотофіксацією, та в свою чергу потребує отримання права власності (користування) земельною ділянкою та отримання вихідних даних на проектування.
Відповідно до поданих доказів, здійснення нового будівництва замість капітального ремонту є істотним порушенням будівельних норм і правил.
Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Отже, вказаною правовою нормою, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами за наявності яких об`єкт може бути визначений самочинним, а саме якщо:
1. Він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;
2. Об`єкт збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;
3. Об`єкт збудований з істотним порушенням державних будівельних норм і правил.
Наявність навіть однієї з умов, визначених ст. 376 ЦК України, є підставою для ствердження, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним.
Таким чином, об`єкт будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинно збудованим.
Одеська міська рада є власником спірної земельної ділянки, яка розташована в межах м. Одеси.
Відповідно до ст. З Земельного кодексу України, земельні правовідносини в України регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Згідно з п. в ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель держаної та комунальної власності.
Виходячи з положення наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з. їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
За результатами проведених комісійних оглядів, встановлено, що документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України та підставою вважати про наявність самовільного захоплення земельної ділянки територіальної громади м. Одеси.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
При цьому, згідно з положеннями статті 126 вказаного Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, відповідно до наведених вимог закону обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та державної реєстрації майнового права на неї, а відсутність у цієї особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.
Згідно з ч. 1 ст, 35 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням будівельного контролю.
Таким чином, ОСОБА_2 порушує права територіальної громади міста Одеси, як власника земельної ділянки.
Крім того, ст. 211 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення за самовільне зайняття земельних ділянок.
Виходячи з приписів ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час. незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Відповідно до ст. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майна за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
Крім викладеного судом встановлено, що Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2025 року у справі №522/7141/21 ухвалено:
Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД141201620842 від 10.06.2020 року, подану ОСОБА_2 .
Скасувати рішення про державну реєстрацію від 22.06.2020 року №52774435, прийняте ОСОБА_4 державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.
Постановою Одеського апеляційного суду встановлено наступне: «… Відповідно до частини першої статі 83 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Відповідно до статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Згідно з частиною четвертою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.
Частина друга статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема статтею 39-1, встановлено єдину підставу для скасування реєстрації декларації, а саме: подання замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.
При цьому, такі недостовірні дані повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом: об`єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; об`єкт збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; об`єкт збудований або будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в процесі опрацювання звернення громадян на «Урядову гарячу лінію» №КО-10627013 від 09.05.2020 року, щодо демонтажу лавових плит зі сходів на пляжі «Чайка», фахівцями управління 15.05.2020 року зафіксовано проведення будівельних робіт за адресою: 10-а станція Великого Фонтану на території пляжу «Чайка» (а.с. 16 т. 1).
Актом обстеження 10 ст. Великого Фонтану, пляж «Чайка» від 26.05.2020 року, проведеним головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР із залученням головного спеціаліста ДАМ ОМР, заступником начальнику відділу контролю та моніторингу за станом території, головним спеціалістом УПОКС, головним спеціалістом орендного відділу, встановлено, що за вказаною адресою невідомими особами влаштовано бетонну основу розміром 15-25 см, 3 стіни з силікатної цегли та 3 металеві опори. Демонтовано лавову плитку з лівого маршу сходів та складовано з правого боку зазначеного об`єкту, орієнтировка площа 130 кв.м. (а.с. 19-26 т. 1).
10.06.2020 року Управлінням ДАБК ОМР за № ОД 141201620842 від 09.06.2020 року зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), з капітального ремонту нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за даною адресою: АДРЕСА_1 , подану замовником будівництва ОСОБА_2 .
Відповідно до вказаної декларації:
1. Проведено капітальний ремонт нежитлових приміщень без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Технічний нагляд за будівництвом здійснює ОСОБА_5 , сертифікат АТ № 007731;
3. Проектна документація розроблена ПП «Проектно-інноваційний центр Артеміда», код ЄДРПОУ 31255713;
4. Головний архітектор проекту Політова О.П. на підставі наказу ПП «ПІЦ -Артеміда» № б/н від 23.04.2009 року, сертифікат АА № 001331;
5. Будівельні роботи проводились на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № 258 від 05.04.2009 року, виданого Інспекцією ДАБК в Одеській області;
6. Загальна площа об`єкта 122,0 кв.м.;
7. Інформація про право власності чи користування земельною ділянкою не зазначена, оскільки відповідно до п. 7 постанови КМУ від 13.04.2011 року №466, відомості щодо земельної ділянки не зазначаються у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкції або капітального ремонту автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередач, зв`язку трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення.
8. Технічну інвентаризацію об`єкта проведено ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат АЕ № 005173), технічний паспорт від 11.06.2020 року № б/н (а.с. 29-34 т. 1).
З технічного паспорту, зробленим на замовлення ОСОБА_2 , станом на 11.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані наступні приміщення: 1. Тамбур, площею 9,5 кв.м.; 2. основне, площею 62,8 кв.м.; 3. основне площею 39,5 кв.м.; 4. підсобне, площею 10,2 кв.м. (а.с. 37-40 т. 1).
За ОСОБА_2 22.06.2020 року, рішенням державного реєстратора проведено державну реєстрацію № 52774435, права власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ОД 141201620842 від 10.06.2020 року та технічного паспорту (а.с. 85 т. 1).
Згідно з актом обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси від 21.10.2022 року, складеного комісією Управління ДАБК ОМР із залученням представників Приморської районної адміністрації ОМР, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини ОМР, Департаменту комунальної власності ОМР, Департаменту архітектури та містобудування ОМР, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя ОМР, встановлено, що невідомими особами влаштовано споруду невідомого призначення на території пляжу «Чайка», змонтовано віконні та дверні блоки та влаштовано м`яку покрівлю. На момент обстеження будівельні роботи не виконувались, встановити власника не вдалося. Результати обстеження доведені до відома прокурора Одеської області листом від 23.10.2020 року № 01-8/452-вх. (а.с. 50-52 т. 1).
З довідки приватного підприємства «Глав Інвест Груп» від 17.11.2020 року вих. №344657, вбачається, що нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №7395 від 21.08.2020 року та на підставі договору купівлі-продажу № 7393 від 21.08.2020 року. Загальна площа приміщень складає 154,9 кв.м. (а.с. 58 т. 1).
З техпаспорту, складеному 17.11.2020 року на замовлення ОСОБА_1 , вбачається, що нежитлове приміщення складається з основного приміщення, площею 63,2 кв.м., підсобних площею 12,5 кв.м. та 2,0 кв.м., основного площею 29,5 кв.м., підсобних приміщень площею 1,6 кв.м., 5,4 кв.м., 4,7 кв.м, 11,9 кв.м., 5,1 кв.м., 3,0 кв.м., 16,0 кв.м. Всього площа 154,9 кв.м. (а.с. 59-61 т. 1).
Рішення від 21.08.2020 року №53726734 про реєстрацію переходу 1/2 прав власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , внесене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омаровою В.С. на підставі договору купівлі-продажу № 7393 від 21.08.2020 року (а.с. 83-86 т. 1).
Рішення від 21.08.2020 року № 53726892 про реєстрацію переходу 1/2 прав власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , внесене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Омаровою В.С. на підставі договору купівлі-продажу № 7395 від 21.08.2020 року (а.с. 83-86 т. 1).
Згідно Акту обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси від 30.11.2022 року, складеного посадовими особами Управління ДАБК ОМР, встановлено замовника будівництва ОСОБА_2 та зазначено про наведення ним недостовірних даних в зареєстрованій декларації про готовність об`єкту до експлуатації за № ОД 141201620842 від 10.06.2020 року, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ за № 461 від 13.04.2011 року. Результати обстеження доведені до відома Одеської обласної прокуратури та Приморського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області листами від 16.12.2020 року № 01-8/318-вх., з проханням розгляду питання стосовно подання позову до власника об`єкту щодо скасування реєстрації права власності (а.с. 63-66 т. 1).
Реєстрація змін розділу (загальна площа 122 кв.м. змінено на загальна площа 154,9 кв.м.) щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , від 03.12.2020 року № 55499618, вчинена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус І.О., на підставі технічного паспорту від 17.11.2020 року №б/н (а.с. 83-86 т. 1).
У статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Тобто, проектна документація розробляється для забезпечення відповідності будівництва об`єктів архітектури законодавчим вимогам, державним стандартам, нормам і правилам. Така документація визначає архітектурні, інженерні, просторові та функціональні рішення, необхідні для реалізації задуму об`єкта, а також координації дій усіх учасників будівельного процесу.
Для об`єктів з незначними наслідками (СС1), а також об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, замовник подає повідомлення про початок виконання будівельних робіт до органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 1 частини першої статті 34 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Отже, будівництво об`єктів здійснюється на основі затвердженої проектної документації, яка відповідає законодавчим вимогам, будівельним нормам і правилам, а відповідальність за її якість несуть проектувальники. Замовник відповідає за достовірність даних у повідомленні про початок робіт і за виконання будівництва без належного повідомлення.
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (абзац перший частини першої статті 39 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 39-1 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній до 15 листопада 2024 року, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Тобто, якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю виявляє недостовірні дані у повідомленні або декларації, які можуть свідчити про самочинне будівництво (наприклад, будівництво на непередбаченій для цього земельній ділянці, без необхідних дозвільних документів чи затвердженого проекту), він має право звернутися до суду з вимогою скасувати реєстрацію таких документів або припинити право на виконання будівельних робіт.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю може виявити факт подання недостовірних даних у повідомленні чи зареєстрованій декларації, що свідчать про самочинне будівництво, не лише за результатами перевірки. Встановлення факту подання замовником недостовірної інформації про правові підстави для виконання будівельних робіт без належних документів або з відхиленням від проектної документації є достатньою правовою підставою для скасування реєстрації повідомлення чи декларації. Закон не вимагає проведення перевірки органами державного архітектурно-будівельного контролю, якщо недостовірність поданих даних є очевидною.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).
Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга статті 331 ЦК України).
Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частини перша - друга статті 376 ЦК України).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за ОСОБА_2 права власності на нежитлові приміщення зареєстровано на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації №ОД 141201620842 від 10.06.2020 року та технічного паспорту (а.с. 85 т. 1).
Будь-які правовстановлюючі документи на даний об`єкт, а також на земельну ділянку, яка знаходиться в рекреаційній зоні, у ОСОБА_2 відсутні.
При цьому, в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що класом наслідків (відповідності) належить об`єкт з незначними наслідками (СС1), ОСОБА_2 зазначає про проведення капітального ремонту, однак як слідує з актів обстеження об`єкта містобудування, проводиться нове будівництво, за відсутності інформації щодо видачі ОСОБА_2 містобудівних умов та обмежень.
Колегія суддів також звертає увагу на ту обставину, що у даній справі, суд не оцінив обставин того, що посадовими особами Управління ДАБК ОМР неодноразово здійснювався вихід за адресою об`єкта будівництва для проведення перевірки, про що були складені акти, з яких вбачається, що невідомі особи на пляжі «Чайка» (10 Фонтана) на піску влаштували бетонну основу розміром 15-25 см., що також зафіксовано на фото, в подальшому складено акт про те, що вже встановлено споруду, що також зафіксовано на фото (а.с. 17-26, 49-53 т. 1).
За результатами третього комісійного виїзду 30.11.2020 року, посадовими особами Управління ДБК ОМР встановлено точну адресу місцезнаходження будівництва, а саме: АДРЕСА_1 .
Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, про те, що ОСОБА_2 мав дотримуватися порядку виконання будівельних робіт і прийняття в експлуатацію нерухомого майна, як це передбачає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить висновку про те, що забудову ОСОБА_2 проводив за відсутності правовстановлюючих документів, на земельній ділянці, яка не відводилась для будівництва, та за відсутності в містобудівному кадастрі інформація про видачу містобудівних умов та обмежень.
Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 у декларації про готовність до введення в експлуатацію зазначив недостовірні данні, чим порушив п. 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.
При цьому, колегія суддів зазначає, що саме замовник відповідає за достовірність даних у повідомленні про початок робіт і за виконання будівництва без належного повідомлення.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спір про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації треба розглядати як такий, що пов`язаний зі стверджуваним порушенням цивільних прав позивача особою, за якою на підставі вказаної декларації зареєстроване право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна.
Закон не вимагає проведення перевірки органами державного архітектурно-будівельного контролю, якщо недостовірність поданих замовником будівництва даних є очевидною.
Якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю виявляє недостовірні дані у повідомленні або декларації, які можуть свідчити про самочинне будівництво (зокрема будівництво на непередбаченій для цього земельній ділянці, без необхідних дозвільних документів чи затвердженого проекту), він має право звернутися до суду з вимогою скасувати реєстрацію таких документів або припинити право на виконання будівельних робіт.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 23 січня 2025 року у справі № 320/6132/21.
За змістом частини другої статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту зазначення у ній замовником будівництва недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом (зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта), а також набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень.
За таких підстав, з позовом про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації може звернутися відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво, здійснивши забудову за рахунок земель комунальної власності без відведення цієї ділянки, без надання та затвердження в установленому законом порядку проектної і дозвільної документації на будівництво, при цьому у декларацію про готовність об`єкта до експлуатації вніс недостовірні відомості.
З неправомірної дії право власності за загальним правилом не виникає.
Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм Земельного Кодексу, дана земельна ділянка є земельною ділянкою рекреаційного призначення.
При цьому, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду розглядала вимогу про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації як належний спосіб захисту виключно за обставин, коли на відповідній ділянці заборонене будь-яке будівництво, крім гідротехнічних споруд (див. висновок, сформульований у постанові від 23 червня 2020 року у справі №680/214/16-ц (пункт 63)).
З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить висновку про те, що декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначним наслідком (СС1) № ОД 141201620842 від 10.06.2020 року, яка подана ОСОБА_2 підлягає до скасування реєстрації.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 24 січня 2020 року у справі №910/10987/18 і у постанові ВСУ від 03 червня 2020 року у справі №363/4852/17.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції чинній на час розгляду справи), у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням державного реєстратора проведено державну реєстрацію № 52774435, права власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці, 4Б/6 на підставі декларації про готовність об`єкту до експлуатації №ОД141201620842 від 10.06.2020 року та технічного паспорту (а.с. 37-40, 85 т. 1).
Однак, колегія суддів зазначає, що технічний паспорт та декларація про готовність об`єкта у відповідності до норм матеріального права не відноситься до правовстановлюючих документів, які підтверджують виникнення права власності.
За наведених підстав, колегія суддів приходить висновку про те, що позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію, проведену 22.06.2020 року, державним реєстратором за №52774435 підлягають задоволенню…».
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Одеська міська рада про приведення земельної ділянки до первинного стану – задовольнити повністю.
Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , до первинного стану шляхом знесення за власний рахунок самовільно збудованого об`єкта містобудування.
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ЄДРПОУ 40199728, e-mail: dabk@omr.gov.ua)

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Одеська міська рада (адреса: 65026, м. Одеса, площа Думська, буд. 1, ЄДРПОУ 26597691)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА